№2-43/2010
провадження 6/201/28/2020
УХВАЛА

20 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 , державний виконавець: начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк О.В., Державний виконавець Савостіна О.В., про визнання неправомірними постанов, визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 березня 2020 року звернувся до суду з зазначеною скаргою, оскільки на виконані у ДВС перебував виконавчий лист виданий судом по справі№2-43/2010 та державним виконавцем під час його примусового виконання були вчинені певні дії, однак заявник вважає, що постановлені державним виконавцем постанови є неправомірними, а також спросить суд визнати неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Перевіривши матеріали скарги, а також оцінивши надані і добуті докази, вважаю за необхідне з урахуванням вище зазначеного вказану скаргу залишити без розгляду, оскільки її було подано після закінчення строку встановленого ЦПК України, так як вказаний строк обчислюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, однак як вбачається з матеріалів справи, заявник повинний був дізнатися та знав про можливі порушення його прав та законних інтересів, а саме: у січні 2020 року (знайомився з матеріалами виконавчого провадження) та 11 лютого 2020 року звертався з заявою про зняття арешту з його майна, також слід зазначити, що заявник 02 березня 2020 року вже звертався до суду з аналогічною скаргою, однак ухвалою суду від 05 березня 2020 року, скаргу було повернуто, крім того слід звернути увагу, що постанови, які оскаржує заявник, постановлені державним виконавцем ще у 2016 та 2019 роках, однак саме з цією скаргою, заявник звернувся до суду поштою, лише 13 березня 2020 року, тобто з значним пропуском встановленого законом строку, також слід зазначити, що заявником не було заявлено клопотання про поновлення вказаного строку, що в свою чергу позбавляє суд вирішити вказане питання.

При прийнятті такого рішення, мною також враховане те, що заявник, будучи обізнаним про наявність рішення суду, яке набрало законної сили, мав змогу самостійно на сайті Міністерства юстиції України у вільному доступі в розділі Автоматизована система виконавчого провадження та Єдиний реєстр боржників переглядати інформацію про наявність (відсутність) відкритих виконавчих проваджень їх стан та вчасно звернутися до приватного виконавця чи відповідної виконавчої служби у разі неотримання копії відповідної постанови, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі посилання заявника, що йому не було відомо про дії та рішення приватного виконавця, так як останнє спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 16 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Роз`яснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 185, ст. ст. 126-127, 258-261, 353, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , державний виконавець: начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Овсюк О.В., Державний виконавець Савостіна О.В., про визнання неправомірними постанов, визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 20 березня 2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали

Суддя