Ухвала

19 березня 2020 року

м. Київ

справа № 490/11064/17

провадження № 61-3795ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», від імені якого діє адвокат Голубашенко Тарас Олександрович, на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про скасування акта та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про скасування акта та зобов`язання вчинити дії.

Уточнена позовна заява обґрунтована тим, що вона є споживачем послуг із забезпечення природним газом для побутових потреб, а саме для приготування їжі у належному їй житлі, квартирі АДРЕСА_1 , з використанням газової плити. У квартирі позивача приладів обліку газу не встановлено, розрахунок за спожитий газ здійснюється за нормами споживання газу, встановленими відповідними постановами уряду України. 14 серпня 2017 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» повідомило ОСОБА_1 , що на підставі акта від 06 червня 2017 року № 00024382 про порушення їй був збільшений фактичний об`єм спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу на одну особу у розмірі 18,3 куб. м. на місяць на одну зареєстровану особу. Зазначалося, що ОСОБА_1 порушила положення Кодексу газорозподільних систем у зв`язку з наданням нею відмови від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд скасувати акт від 06 червня 2017 року № 00024382, зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» здійснити перерахунок обсягів споживання газу за нормою 3,29 куб. м. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року № 63, за період з 06 червня 2017 року до теперішнього часу за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» встановити їй індивідуальний прилад обліку спожитого газу.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» за власні кошти встановити лічильник газу в квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу в період з 06 червня 2017 року до 19 серпня 2017 року згідно норм споживання, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, у редакції постанови від 30 квітня 2016 року, та в період з 20 серпня 2017 року до 30 листопада 2017 року згідно норм споживання, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, у редакції постанови від 19 серпня 2017 року.

У іншій частині вимог відмовив.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову, постановив, що існують передбачені законом підстави для покладення на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» обов`язку за власні кошти встановити лічильник газу у квартирі ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, у Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» не було законних підстав для нарахування ОСОБА_1 об`ємів природного газу в розмірі граничної місячної норми споживання природного газу населенням у разі порушення вимог Кодексу газорозподільних, визначеному в додатку № 15 до Кодексу газорозподільних систем, у період з 06 червня 2017 року (з дати складання акта про порушення) до 30 листопада 2017 року (до моменту встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу). Такими діями Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» порушило права ОСОБА_1 , які гарантовані статтею 24 Конституції України та частиною першою статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

25 лютого 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2 102 грн.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову та складність зазначеної справи, а також враховано, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, ураховуючи, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендації № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих прав, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус

суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року та постанова Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року ухвалені у малозначній справі, вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», від імені якого діє адвокат Голубашенко Тарас Олександрович, на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про скасування акта та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець