Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4826/18 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 40 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Шевчук А.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №274/4826/18 за позовом акціонерного товарситва «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про зверненння стягнення на предмет іпотеки, за заявою акціонерного товариства «Альфа Банк» про зупинення провадження у справі, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Замеги О.В. в м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом, у якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №817/4-27/29/6-014, укладений між Банком та ОСОБА_1 , звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на незакінчене будівництвом житлове приміщення, загальною площею 212,4 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 1000,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

05 лютого 2020 року акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулося до суду із заявами про зупинення провадження у справі та залучення до участі у справі АТ «Альфа Банк», як правонаступника АТ «Укрсоцбанк». Заяву мотивувало тим, що у провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №274/7185/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» та державного реєстратора про скасування рішення та запису про державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права приватної власності на незакінчене будівництвом житлове приміщення та земельну ділянку за адроесою: АДРЕСА_1 . Відтак, є підстави для зупинення провадження у справі до вирішення цивільної справи №274/7185/19.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2020 року заяви АТ «Альфа Банк» задоволено. Замінено позивача АТ «Укрсоцбанк» на його представника АТ «Альфа Банк» та зупинено провадження у даній цивільній справі до розгляду Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області цивільної справи №274/7185/19.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині зупинення провадження у справі, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції не було наведено мотивів, з яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи, неможливість встановити та оцінити певні обставини, що мають значення для вирішення даного спору. Також, судом не заначено, які саме обставини не можуть бути встановлені самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору, яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів у даній справі та які факти, матимуть преюдиційне значення для даної справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини встановлені рішенням суду по цивільній справі №274/7185/19 матимуть підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної цивільної справи.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», звернулося до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за крединим договором №817/4-27-29/6-014 укладеним між Банком та ОСОБА_1 .

Пунктом 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (в редакції закону, що діяв до 15 грудня 2017 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати , що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому необхідно врахувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї справи.

Встановлено, що в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради в особі державного реєстратора Годзь Є.І., третя особа - ОСОБА_2 про визнання пртиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку та звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження є різними способами захисту порушеного права, а тому рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, відповідно до якого право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного застереження, не матиме преюдиційного значення для цієї справи та не впливатиме на можливість її розгляду.

Проаналізувавши предмети спорів, апеляційний суд дійшов висновку, що наявні письмові докази у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду і стосуються звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на викладене, посилання суду на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради в особі державного реєстратора Годзь Є.І., третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав, є помилковим та таким, що суперечить змісту п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно якого суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що дана справа підлягає самостійному розгляду, суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, оскільки межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Таким чином, суди зобов`язані при вирішенні питання щодо зупинення провадження по справі перевіряти і той факт, що така процесуальна дія не вплине на розумність тривалості судового розгляду конкретної справи.

Розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Із матеріалів даної справи вбачається, що справа перебуває в провадженні суду першої інстанції з вересня 2018 року.

Наведене у свою чергу свідчить про те, що зупинення провадження у справі призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, що зупинення провадження у справі перешкоджає подальшому провадженню у справі, є обґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як вбачається з роз`яснень викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом першої інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першійстатті 293 ЦПК України(в редакції Закону №1618-IV), або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першоїстатті 324 ЦПК України(в редакції Закону №1618-IV), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правиламистатті 88 ЦПК України(в редакції Закону №1618-IV).

Тому апеляційний суд не вирішує питання про розподіл судового збору сплаченого ОСОБА_1 за апеляційну скаргу в сумі 420 грн 20 коп., оскільки розподіл цих витрат повинен вирішити суд першої інстанції за результатами розгляду даної справи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2020 року в частині зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді