Справа № 473/13/20
"19" березня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
в січні 2020 року Приватне акціонерне товариства Страхова компанія Євроінс Україна (далі ПрАТ СК Євроінс Україна) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 37 939 грн. 16 коп.
На момент вказаної дорожньо транспортної пригоди автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був застрахований в ПАТ СК Євроінс Україна (після зміни найменування ПрАТ СК Євроінс Україна), відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту за № 06-003380-491 від 30.12.2016 року.
14.08.2017 року позивач отримав від ОСОБА_2 повідомлення про настання події, яка має ознаки страхового випадку, та виплату страхового відшкодування.
Відповідачем у позасудовому порядку виплачене страхове відшкодування добровільно компенсовано не було.
Тому позивач просив стягнути з відповідача обумовлені кошти, а також вирішити питання щодо повернення понесених судових витрат.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Про причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не направив, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.
Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.10.2017 року відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
На момент вказаної дорожньо транспортної пригоди автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПрАТ Лінде Газ Україна, був застрахований в ПАТ СК Євроінс Україна (після зміни найменування ПрАТ СК Євроінс Україна), відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту за № 06-003380-491 від 30.12.2016 року. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням вказаного транспортного засобу.
Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована, відповідно до інформації, наданої з центральної бази МТСБУ.
14.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з повідомленням про настання події, яка має ознаки страхового випадку, останнім подано заяву про виплату страхового відшкодування.
Матеріали справи містять акт огляду транспортного засобу від 14.08.2017 року, в якому зафіксовано детальний опис його пошкоджень.
Згідно рахунку фактури № АДС-007305 від 29.09.2017 року, акту виконаних робіт № АДТО1708919 від 16.12.2017 року, виданих ТОВ «Автотрейдінг Дніпро», загальна сума відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 37 939 грн. 16 коп.
Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Згідно ст.1 Закону України « Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Страхування майна - галузь страхування, що включає різні види страхування юридичних і фізичних осіб, де в якості об`єкта страхування виступає майновий інтерес, пов`язаний з володінням, користуванням і розпорядженням майном. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних страхувальнику внаслідок пошкодження або знищення майна при настанні страхових випадків. Мета такого страхування компенсування шкоди.
Отже, в разі настання певної події (страхового випадку), відповідно до договору страхування, одна сторона (страховик) зобов`язується виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку з завданням шкоди ПрАТ Лінде Газ Україна, в порядку суброгації.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виплачене позивачем страхове відшкодування в розмірі 37 939 грн. 16 коп. підлягає стягненню в порядку суброгації з відповідача на його користь.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 921 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 141, 259, 263 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Л.В. Лузан