Справа № 489/4652/19
Провадження № 22ц/812/604/20 Головуючий у 1-ї інстанції Коваленко І.В.
Категорія 57 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Біляєвої В.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача Сімцис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 січня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Коваленка І.В. в залі суду в місті Миколаєві зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»

(далі АТ «Миколаївгаз»)

про визнання нарахування протиправним та його скасування,

В С Т А Н О В И Л А:

29 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Миколаївгаз», та 19 грудня 2019 року заявою про уточнені вимоги, де просив визнати дії АТ «Миколаївгаз» щодо нарахування вартості необлікованих об`ємів природного газу протиправними, та скасувати таке нарахування за необліковані 3 346,52 м.куб. газу на суму 29 737 грн. 20 коп., визначених за актом-розрахунком за період з 22 березня по 23 червня 2019 року.

В обґрунтування вимог зазначав, що він є власником будинку АДРЕСА_1 , де встановлено газовий лічильник для обліку газу на підставі укладеного сторонами 6 вересня 2006 року договору про надання послуг з газопостачання.

24 червня 2019 року представниками АТ «Миколаївгаз» було демонтовано газовий лічильник для проведення експертизи, за висновками якої пошкоджень на відліковому механізмі та корпусе лічильника не встановлено.

Але незважаючи на висновки експертизи від 26 червня 2019 року, відповідачем неправомірно складено акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості за період з 22 березня по 23 червня 2019 року, який містить невірні розрахунки, які суперечать додатку 15 Кодексу газорозподільних систем.

У відзиві на позов АТ «Миколаївгаз» заперечував проти задоволення позову, посилаючись на невідповідність обраного позивачем способу захисту порушеного права вимогам закону. При цьому зазначало, що при задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Тобто акт-розрахунок складений відносно позивача фіксує лише обсяг та вартість природного газу пред`явленого останньому до сплати.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 січня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є такими, що не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначав, що працівниками АТ «Миколаївгаз» не встановлено факту втручання в роботу газового лічильника, і тому нарахування збитків є безпідставним, а дії щодо здійснення такого нарахування протиправними.

Наголошував на тому, що за змістом пункту 9.2 розділу 9 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам і пункту 30 розділу 3 Правил постачання природного газу передбачено, що у разі відсутності згоди між споживачем і постачальником щодо надання послуг, розмір їх оплати, відшкодування збитків, усі спірні питання вирішуються у судовому порядку .

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача вважав її доводи необґрунтованими, а рішення суду таким, що ухвалено у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд без дослідження суттєвих обстави справи, виходив із того, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав у судовому порядку.

З такими висновками суду погодитися не можна, так як вони не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 проживає та є власником будинку АДРЕСА_1 , а тому ним, як споживачем послуг з газопостачання, що надаються АТ «Миколаївгаз» укладено 6 вересня 2006 року договір на надання послуг з газопостачання спочатку за особовим рахунком №24000525, якій змінено на № НОМЕР_1 (а.с.7, 14).

Відтак, правовідносини сторін стосуються забезпечення відповідачем побутових потреб населення як споживачів природного газу.

Такі відносини, що виникають між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) споживачами газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила); постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 20 червня 2013 року №709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»; Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року №184 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2500 (далі Типового договору).

Підпунктом 1 пункту 5.2, підпунктом 1 пункту 6.1, пунктом 6.2 Типового договору, пунктами 21- 23 Правил визначено, що споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами договору та отримувати відповідну інформацію щодо обсягів спожитого газу, ціни тощо, проводити звіряння фактичних розрахунків з підписанням відповідного акту, а постачальник, в свою чергу, отримувати від побутового споживача плату за поставлений газ, ініціювати припинення постачання природного газу побутовому споживачеві, надавати побутовим споживачам інформацію та проводити звіряння фактично використаних обсягів природного газу.

За змістом складених 24 червня 2019 року ПАТ «Миколаївгаз» акту про порушення №00001570, акту №3120 про виявлені порушення і протоколу про направлення лічильника на експертизу (а.с.8-10), працівники відповідача при виході за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюючи планову перевірку газового лічильника споживача ОСОБА_1 виявили порушення, які можуть свідчити про зрив або пошкодження пломб на ньому, демонтували газовий лічильник, що належить позивачу, з метою його направлення для проведення експертизи, так як встановлені порушення підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ІХ і підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРМ, а саме несанкціоноване втручання в роботу засобів обліку чи пошкодження лічильника газу, внаслідок чого споживання природного газу не обліковується або обліковується некоректно.

За актом №344 експертизи лічильника газу від 26 червня 2019 року (а.с.11) встановлено відсутність пошкоджень на відліковому механізмі та корпусі лічильника, але виявлено встановлення на газовому лічильнику фальсифікованої пломби. Похибка лічильника за об`ємної витрати мінімальна 78,51%, що свідчить про недоврахування споживання природного газу, і тому за висновками комісії до відлікового механізму лічильника газу мався доступ, а отже він є непридатним до подальшого використання. Про що складена довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №310/253 від 26 червня 2019 року.

У подальшому, 2 серпня 2019 року комісією АТ «Миколаївгаз» розглянуто акт про порушення від 24 червня 2019 року (а.с.14) та прийнято рішення про його задоволення.

За наслідками розгляду комісією акту про порушення складено акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості за період з 22 березня по 23 червня 2019 року, де об`єм необлікованого газу складає 3 346,52 м.куб., вартість якого 29 737 грн. 20коп. (а.с.15).

У відповідності до положень, передбачених у підпункті 3 статті 2, статті 3 Закону України «Про ринок природного газу», підпункті 5 пункту 5.2 і підпункті 6 пункту 6.1 Типового договору, пунктах 23-25 розділу ІІІ Правил споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу, а постачальник у випадку встановлення такого порушення має право на отримання відшкодування збитків від споживача. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

До порушень споживача та несанкціонованого споживання, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить зокрема несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРМ). А до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу лічильника), що сталися внаслідок пошкодження режиму роботи (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок спожитого газу, належить пошкодження лічильника газу, внаслідок чого споживання природного газу не обліковується або обліковується некоректно (підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРМ).

В обох випадках проводиться визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичної особі) у порядку, передбаченому главою 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ.

Відтак, при встановленні працівниками АТ «Миколаївгаз» порушень з боку позивача, що призвели до несанкціонованого відбору ним природного газу, відповідач правомірно здійснив нарахування необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості за період з 22 березня по 23 червня 2019 року.

Твердження позивача щодо відсутності несанкціонованого втручання у роботу належного йому газового лічильника спростовуються письмовими доказами по справі, зокрема встановленням фальсифікованої пломби на лічильнику, що безпосередньо свідчить про втручання у його роботу, при цьому наявність пошкодження відлікового механізму є необов`язковим. Таким є і рішення експертної комісії від 26 червня 2019 року, наслідком чого лічильник газу визнано непридатним для подальшого використання.

На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку про відповідність дій працівників відповідача вимогам нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини за договорами про постачання газу, наслідком чого є правомірність дій АТ «Миколаївгаз» по складанню та нарахуванню необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості за період з 22 березня по 23 червня 2019 року у відповідності до рішення комісії від 2 серпня 2019 року.

В той же час доводи представників відповідача на безпідставність звернення позивача до суду з позовом, у зв`язку з обранням ним невірного способу захисту порушеного права, містять посилання на правові позиції ВС, викладені ним при розгляді адміністративних справ за інших обставин та правовідносин, не ґрунтуються на законі, і тому невірно були покладені в основу мотивів відмови суду першої інстанції у задоволенні позову.

Так, у постанові ВС від 25 липня 2018 року при розгляді справи №477/193/17 за позовом споживача до газопостачальної організації зазначено, що суди у кожному конкретному випадку повинні забезпечити ефективний захист порушеного права особи у спосіб не заборонений законом, а не посилатися на невідповідність визначеного позивачем способу захисту його прав, які визначені статтею 16 ЦК України.

Крім цього постановою ВП ВС від 14 січня 2020 року при розгляді справи №910/17955/17 наведено висновок про застосування норм права у випадках спорів постачальної організації зі споживачем щодо надання послуг та стягнення завданих споживачем збитків, який на думку колегії суддів, при визначені способу захисту порушеного права, може бути застосований до правовідносин, які виникли між учасниками справи, а саме вимога про скасування рішення комісії про визначення обсягу недорахованого товару (послуги) та його вартості є способом захисту прав та інтересів, установлених законом, та безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного споживача.

Тому висновки, що зроблені судом першої інстанції не відповідають як обставинам справи, які встановлені колегією суддів, так і нормам матеріального права, якими регулюються правовідносини, що виникли між учасниками справи.

За такого, проаналізувавши обставини справи та відповідні норми матеріального права, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення, у зв`язку з його необґрунтованістю та відповідністю дій відповідача Кодексу ГРМ, Правилам та положенням Типового договору.

На підставі вимог статті 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 365, 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Миколаївгаз» про визнання нарахування протиправним та його скасування залишити без задоволення з підстав їх необґрунтованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський О.В. Локтіонова