У Х В А Л А

"19" березня 2020 р.

м. Київ

справа № 755/4477/20

провадження № 4с/755/89/20

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу заскаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва, ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

УСТАНОВИВ:

19.03.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва подано скаргу на постанову державного виконавця Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва від 29.05.2019 року про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Заявник відповідно до заявлених вимог, просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва від 29.05.2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 42616810.

Таким чином, основним предметом оскарження виступає постанова державного виконавця від 29.05.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 42616810, відкритому на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 2-309/1-10.

Відповідно до п. а) ч. 1ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 2 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року зазначено, що судам необхідно враховувати, що законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника із скаргою, й скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому законом, залишається без розгляду.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, окрім загального порядку, встановленого статтею 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як убачається з матеріалів скарги, оскаржувані дії, що процесуально виражені у постанові державного виконавця, прийнятої в межах відкритого ним виконавчого провадження, - складено державним виконавцем 29.05.2019 року, а заявник із скаргою на дану постанову згідно штампу на конверті поштового направлення звернувся до суду лише 17.03.2020 року, тобто заявником пропущено десятиденний строк на звернення до суду із скаргою на вищевказані дії виконавця, який рахується з дня коли заявник дізнався про порушення його права або свободи.

При цьому, заявником не зазначено, коли ним отримано оскаржувану постанову державного виконавця та не надано докази на підтвердження ознайомлення із виконавчим провадженням протягом десяти днів, що передують даті звернення заявника з даною скаргою до суду.

При цьому, ані подана до суду скарга, ані додатки до неї, не містять клопотання заявника про поновлення строку для подання скарги, з посиланням на докази поважності причини пропуску такого строку, що має наслідком повернення скарги заявнику без розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 ст.183 Цивільного процесуального кодексу України, «письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження)».

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої та другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Крім того, згідно наданих заявником судових рішень, рішення суду про стягнення заборгованості було ухвалено на користь двох боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак заявником не долучено доказів направлення копії даної скарги із її додатками також і другому боржникові ОСОБА_2 , (відносно якої виконавчий лист не визнавався таким, що не підлягає виконанню) що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст.183 Цивільного процесуального кодексу України

На підставі викладеного та керуючись п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 258-261, 352-354, 447, 449 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва, ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, - повернути заявнику.

Матеріали скарги повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику його право повторного звернення до суду з даною скаргою разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення з даною скаргою до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган