"23" березня 2020 р. Справа №489/3211/19
Провадження №2-др/489/4/20
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

23 березня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Зайченко К.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Чобану Дмитра про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 який діє в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування запису в Державному реєстрі речових прав та витребування майна з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просив: визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 серії та номер 1107-р від 21.08.2013 року; визнати недійсним та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.02.2017 року № 19193831 про право власність на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ; витребувати у ОСОБА_2 на користь Миколаївської міської ради квартиру АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів судовий збір. Мотивуючи свої вимоги тим, що спірна квартира належала до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва. Проте, позивачеві стало відомо про те, що ОСОБА_1 набуто право власності на спірну квартиру з порушенням вимог законодавства, а саме на підставі підроблених документів. За фактом заволодіння чужим майном шляхом обману з використанням підроблених документів розпочато досудове слідство. В ході досудового слідства встановлено, що дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 серії та номер 1107-р від 21.08.2013 року є підробленим та Управлінням майном комунальної власності міської ради не видавалося. Крім того, начальник управління комунального майна міської ради ОСОБА_3 , який ніби - то підписував вказане свідоцтво, звільнений з займаної посади 29.02.2019 року. Факт підроблення дублікату свідоцтва про право власності підтверджується висновком експерта № 2 від 31.01.2018 року. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , за яким оформлено право власності на спірне нерухоме майно також є підробленим документом, що підтверджується висновком судової комплексної портретної та технічної експертизи № 586 від 08.11.2017 року. В подальшому ОСОБА_1 перепродав вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі - продажу № 984 від 02.06.2017 року іншій невстановленій особі, яка використовувала також підроблений паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 . На підставі даного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. 02.06.2017 року внесено запис за № 20767154 про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вважає, що незаконне оформлення за ОСОБА_1 , а потім ОСОБА_2 права власності на комунальне майно, грубо порушує інтереси територіальної громади у сфері ефективного використання комунального майна та унеможливлює використання такого майна для цілей громади, а тому підлягає витребуванню від нинішнього власника - ОСОБА_2 .

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

24 лютого 2020 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення у справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 який діє в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування запису в Державному реєстрі речових прав та витребування майна з незаконного володіння.

Позовні вимоги задоволено частково.

Запис № 19193831 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 21.02.2017 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 - скасовано.

Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 21.08.2013 року виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради визнано недійсним та скасовано.

Витребувано у ОСОБА_2 на користь Миколаївської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Миколаївської області судовий збір у розмірі 10855 гривен.

Згідно п. 2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, окрім іншого, розподіл судових витрат.

19 березня 2020 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Чобану ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про розподіл між сторонами судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, за подачу якої прокуратурою Миколаївської області сплачено 960,50 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що прокуратурою Миколаївської області при подачі заяви про забезпечення позову, сплачено судовий збір у розмірі 960,50 грн. (згідно з платіжним дорученням № 771 від 29.05.2019).

Заявник просить вирішити питання про розподіл між сторонами судового збору за подачу заяви про забезпечення позову та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області вказану суму.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що в рішенні суду від 24 лютого 2020 року не вирішено питання про всі судові витрати.

Разом із тим, ухвалою суду від 20 червня 2019 року, заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 який діє в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 який діє в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 02.06.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №984, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некрилов К.Ю.

В задоволенні заяви в частині заборони ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з квартирою АДРЕСА_1 , у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочинй стосовно цієї квартири та виконувати в ній будівельні роботи; заборони Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вищезазначеної квартири - відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 480 грн. 25 коп., тобто, по 240 грн. 13 коп. з кожного відповідача.

Керуючись ст. 270, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Чобану Дмитра про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 який діє в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування запису в Державному реєстрі речових прав та витребування майна з незаконного володіння - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Прокуратури Миколаївської області судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 480 грн. 25 коп., з кожного по 240 грн. 13 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного суду

міста Миколаєва Н.О.Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «23» березня 2020 року.