Справа № 450/4040/19 Провадження № 2/450/708/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"19" березня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 249 767, 39 грн., з яких: 208 205, 56 грн. заборгованість за попереднім договором купівлі-продажу від 23.06.2017 року, 11 705, 15 грн.,- три проценти річних від суми простроченого боргу, 29 856, 68 грн. - інфляційні втрати від суми простроченого боргу та витрати по сплаті судового збору ,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): між сторонами 23 червня 2017 року було укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відповідно до умов укладеного договору, позивач та відповідач зобов`язувалися у строк до 31 грудня 2017 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, орієнтовно площею 0,2480 га, на умовах визначених договором. Згідно з визначеними у договорі умовами, відповідач у строк з моменту підписання договору і до 31 грудня 2017 року зобов`язувався: здійснити продаж земельної ділянки на користь позивача; до укладення договору купівлі-продажу оформити право власності та підготувати усі документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підтвердження наміру придбати земельну ділянку, а також задля забезпечення виконання сторонами умов договору, позивач сплатив відповідачеві кошти в сумі 208 205, 56 грн. У договорі сторони передбачили, що у випадку невиконання умов договору з вини позивача, сплачені грошові кошти залишаються у відповідача. Натомість, при невиконанні умов договору відповідачем, він зобов`язаний повернути позивачу кошти у сумі 208 205, 56 грн. Проте, відповідач не зміг виконати умови договору, оскільки укладення договору є неможливим, з огляду на наявний арешт всього майна відповідача ОСОБА_2 . На вимоги позивача про повернення сплачених коштів відповідач не реагує та кошти не повертає. Просить позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача основну суму боргу, 3% річних та інфляційні втрати. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Позиція відповідача : в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

25.11.2019 року запит щодо доступу до персональних даних; 11.12.2019 року відповідь на запит; 12.12.201 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 13.12.2019 року ухвала про відмову в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; 07.02.2020 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 07.02.2020 року клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що 23 червня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Андрійчак О.О. Відповідно до умов укладеного договору, позивач та відповідач зобов`язувалися у строк до 31 грудня 2017 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, орієнтовно площею 0,2480 га, що розташована за адресою: с. Бережани Пустомитівського району Львівської області, на умовах визначених договором.

Згідно з визначеними у договорі умовами, відповідач у строк з моменту підписання договору і до 31 грудня 2017 року зобов`язувався: здійснити продаж земельної ділянки на користь позивача; до укладення договору купівлі-продажу оформити право власності та підготувати усі документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підтвердження наміру придбати земельну ділянку, а також задля забезпечення виконання сторонами умов договору, позивач сплатив відповідачеві кошти в сумі 208 205, 56 грн.

У договорі сторони передбачили, що у випадку невиконання умов договору з вини позивача, сплачені грошові кошти залишаються у відповідача. Натомість, при невиконанні умов договору відповідачем, він зобов`язаний повернути позивачу кошти у сумі 208 205, 56 грн.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків є договором.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Як встановлено судом, на момент закінчення строку на укладення основного договору купівлі - продажу (31.12.2017 р.) договір укладений не був, у зв`язку із відмовою відповідача укласти його з причин неможливості, оскільки на майно накладено арешт, що підтверджується інформаційною довідкою №.

Ч. 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Факт того що основний договір купівлі-продажу не було укладено через дії відповідача ОСОБА_2 підтверджується наступним. Так, на момент настання визначеної договором крайньої дати продажу земельної ділянки позивачеві (31.12.2017 р.), відповідач для виконання умов договору, не вчинив необхідні дії, які б призвели до подальшого зняття арешту з нерухомого майна, до числа якого належала і земельна ділянка, яка мала стати предметом договору купівлі-продажу.

Суд вважає, що оскільки договір-купівлі продажу між сторонами укладено не було, а сторони договору, лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана відповідачу грошова сума у розмірі 208 205, 56 грн. підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується із положеннями договору щодо обов`язковості повернення відповідачем грошових коштів позивачу, оскільки умови договору невиконані з вини відповідача, а також приписами чинного законодавства та правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №366/2044/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався із вимогою до відповідача ОСОБА_2 про повернення грошових коштів в сумі 208 205, 56 грн., проте останній не реагував та вимоги та кошти не повертав.

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, щодо обов`язку відповідача ОСОБА_2 повернути позивачеві ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені відповідно до умов попереднього договору, є грошовим зобов`язанням.

У пункті 28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц зроблено висновок, що за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Таким чином, зважаючи на відповідну практику Великої Палати Верховног Суду, у позивача, окрім права вимагати повернення грошових коштів, також є право вимагати сплати суми даного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки договором не встановлено терміну повернення грошових коштів позивачеві, якщо основний договір не було укладено протягом визначеного договором строку з вини відповідача, то фактичний обов`язок повернення грошових коштів позивачеві виник на наступний день після закінчення строку на укладення основного договору купвлі-продажу, тобто з 01 січня 2018 року.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16-ц, передбачене частиною другою ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Згідно правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц за змістом норма ст. 625 ЦК України передбачає: нарахування інфляційних втрат на суму боргу є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 проігнорував адресовані йому вимоги позивача ОСОБА_1 про повернення йому грошових коштів сплачених відповідно до попереднього-договору купівлі - продажу, суд вважає вимоги позивача про стягнення 3 % річних та інфляційний втрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову в частині стягнення грошових коштів, трьох процентів річних та інфляційних втрат, повністю підтвердилися в ході судового розгляду справи по суті, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 208 205, 56 грн. заборгованість за попереднім договором від 23 червня 2017 р., 11 705, 15 грн. три проценти річних від суми простроченого боргу, 29 856, 68 грн. інфляційних втрат від суми простроченого боргу.

Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись 526, 625, 626, 628, 635 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти у сумі 249 767, 39 грн. (двісті сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім грн. 39 коп.), з яких: 208 205, 56 грн. (двісті вісім тисяч двісті п`ять грн. 56 коп.) заборгованість за попереднім договором купівлі-продажу від 23 червня 2017 р.; 11 705, 15 грн. (одинадцять тисяч сімсот п`ять грн.. 15 коп.) три проценти річних від суми простроченого боргу за попереднім договором купівлі- продажу від 23 червня 2017 року; 29 856, 68 грн. (двадцять девять тисяч вісімсот п`ятдесят шість грн.. 68 коп.) інфляційних втрат від суми простроченого боргу за попереднім договором купівлі-продажу від 23 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 497, 68 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса