Провадження № 2/522/1982/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс», за участю третьої особи ОСОБА_3 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - публічне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» про відшкодування збитків, завданих ДТП,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс», в якому просили стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 92 820 (дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 88 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження транспортного засобу, грошову суми у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати, а також просили стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я при ДТП, грошову суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М.

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року позов залишено без руху та надано позивачам строк на усунення недоліків у позові. 26 грудня 2018 року позивачі подали заяву про усунення недоліків, якою недоліки усунуто.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та встановлено загальний порядок її розгляду.

01 липня 2019 року згідно протоколу судового засідання судом ухвалено в судовому засіданні закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 21.08.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своєї позовної заяви посилається на те, що йому належить транспортний засіб марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.08.2013р.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018 р. по справі № 522/14491/18 встановлено, що 23 липня 2018 року ОСОБА_3 , керуючи трамваєм, державний номер 4026, рухаючись по вул. Старопортофранківська, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , який по інерції продовжив рух та допустив зіткнення з автомобілем ХАЗ 3250 державний номер НОМЕР_3 , який в свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz державний номер НОМЕР_4 , чим водій трамвая ОСОБА_3 порушила п.п. 13.1. Правил дорожнього руху.Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з його ушкодженням, становить 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн., 88 коп. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн. на підтвердження чого надано копію рахунку-фактури № КС-00000371 від 23.07.2018р. з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5 650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № КС-00000424 від 27.08.2018р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р. Таким чином, Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 23.07.2018р., зазнав матеріальної шкоди у загальному розмірі 182 820 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять) грн., 88 коп.

Цивільна-правова відповідальність водіїв трамвая, державний номер 4026, що належить комунальному-підприємству «Одесміськелектротранс», була застрахована в ПАТ СК «Провідна» на підставі чинного на дату ДТП генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1310440/1602/18. ПАТ Страховою компанією «Провідна» було виплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн., що підтверджується копією виписки по рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», від 09.12.2018р.

Посилаючись на зазначене вище, ОСОБА_1 просив стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» розмір невідшкодованої матеріальної шкоди, що становить 92 820 (дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 88 коп. (182 820 грн. 88 коп. 90 000 грн.).

Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що належний йому транспортний засіб з моменту ДТП до теперішнього часу не може використовуватися через значні механічні пошкодження, що у свою чергу викликає суттєві незручності у пересуванні, багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування транспортним засобом, довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою, тому ОСОБА_1 просив стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві вказувала на те, що була пасажиром, який перебував разом з ОСОБА_1 у транспортному засобі під час ДТП, зазнала ушкодження здоров`я у вигляді закритої травми грудної клітини та забою шийного відділу хребта, тому вимушена була звернутися за медичною допомогою до діагностичного центру «Вітамед», де лікарем ОСОБА_5 було видано направлення на проведення магнітно-резонансної терапії (МРТ) шийного та грудного відділів хребта, вартість якого становила 1 200 (одна тисяча двісті) грн., що підтверджується копією фіскального чеку № НОМЕР_5 та копією виписки з медичної картки амбулаторного хворого, виданою Сільською лікарською амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Великий Дальник від 13.08.2018р. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» грошову суму у розмірі 1200 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я при ДТП, грошову суму у розмірі 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

06 лютого 2019 року представником комунального підприємства «Одесміськелектротранс» подано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову повністю. У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , визначена у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 , перевищує ринкову вартість автомобіля, тому постає питання про визнання цього транспортного засобу фізично знищеним з подальшим застосуванням наслідків такого визнання, що спричинює інший порядок визначення розміру матеріального збитку. Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 представник відповідача посилався на те, що позовна заява не містить жодних доказів, що пов`язують тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_2 з дорожньо-транспортною пригодою, тому такі позовні вимоги, на думку представника відповідача, задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивачів стосовно стягнення на їх користь моральної шкоди, представник відповідача вказує, що позивачі не надали доказів розміру завданої моральної шкоди, обмежившись лише загальними посиланнями.

Також, 06 лютого 2019 року представником комунального підприємства «Одесміськелектротранс» подано клопотання про залучення до справи у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», оскільки цивільна відповідальність комунального підприємства «Одесміськелектротранс» як власника наземних транспортних засобів застрахована саме в ПАТ «СК «Провідна» по Генеральному договору добровільного страхування від 14.03.2018 р. № 12/1310440/1602/18.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2019 року клопотання представника відповідача задоволено, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна.

18 лютого 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на його користь грошову суму у розмірі 33 940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошову суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

В свою чергу, ОСОБА_2 позовні вимоги не змінювались.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , становить 405 536 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 87 коп., при цьому вартість вказаного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Тобто, транспортний засіб марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № З/5119 від 12.09.2018р. ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , становить 58 880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. Тобто, ОСОБА_1 вказує, що має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до ДТП, яка становила 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. та його вартістю після ДТП, яка становить 58 880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн., що дорівнює 115 990 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп., з яких йому було відшкодовано ПАТ «Страховою компанією «Провідна» грошову суму у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн. Отже, ОСОБА_1 посилається на те, що на його користь підлягає стягненню сума у розмірі 25 990 грн. 88 коп. (174 870 грн. 88 коп. 58 880 грн. 90 000 грн. = 25 990 грн. 88 коп.)

Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн., на підтвердження чого надано копію рахунку-фактури № КС-00000371 від 23.07.2018р., з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5 650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № КС-00000424 від 27.08.2018р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1 500 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р. Таким чином, за доводами позивача, розмір невідшкодованої ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, становить 33 940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп.

Відзиву на заяву про зменшення розміру позовних вимог від комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до суду не надходило.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» не скористались правом на надання пояснень, заяв та клопотань.

20 листопада 2019 року представник позивачів надала суду заяву про покладення на відповідача судових витрат, у якій просила, у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на його користь сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн., а також у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на її користь сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, представником позивачів надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, подано копію договору про надання адвокатських послуг у даній справі № 12/12-18 від 12 грудня 2018 року, копію акту виконаних робіт у даній справі від 19 листопада 2019 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 19/11-19 від 19.11.2019 р. про сплату за правничу допомогу.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити повністю, надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви та заяви про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час і місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду та клопотань про розгляд справи за їх відсутністю не надали.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.08.2013р. ОСОБА_1 належить транспортний засіб марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 .

23 липня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода з зіткненням автомобілю ОСОБА_1 з трамваєм № НОМЕР_6 державний номер 4026 під керуванням ОСОБА_3 . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася через те, що ОСОБА_3 , керуючи трамваєм, державний номер 4026, рухаючись по вул. Старопортофранківська не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , який по інерції продовжив рух та допустив зіткнення з автомобілем ХАЗ 3250 державний номер НОМЕР_3 , який в свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz державний номер НОМЕР_4 , чим водій трамвая ОСОБА_3 порушила п.п. 13.1. Правил дорожнього руху. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу ОСОБА_1 були заподіяні значні механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф.

Цивільна-правова відповідальність водіїв трамвая, державний номер 4026, що належить комунальному підприємству «Одесміськелектротранс», була застрахована в ПАТ СК «Провідна» на підставі чинного на дату ДТП генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1310440/1602/18 від 14.03.2018р.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається зі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , становить 405 536 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 87 коп., при цьому вартість вказаного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Тобто, транспортний засіб марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим.

Згідно з ч. 2 ст. 30 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначено вище, вартість транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди становить 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № З/5119 від 12.09.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 , ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , становить 58 880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. Тобто, ОСОБА_1 має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до ДТП, яка становила 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. та його вартістю після ДТП, яка становить 58 880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн., що дорівнює 115 990 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп., з яких йому було відшкодовано ПАТ Страховою компанією «Провідна» грошову суму у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн.

Отже, з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» підлягає стягненню сума у розмірі 25 990 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп. (174 870 грн. 88 коп. 58 880 грн. 90 000 грн. = 25 990 грн. 88 коп.)

Крім цього, ОСОБА_1 зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн., що підтверджується рахунком-фактурою № КС-00000371 від 23.07.2018р., з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5 650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується рахунком-фактурою № КС-00000424 від 27.08.2018 р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р.

Таким чином, розмір невідшкодованої ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, становить 33 940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп.

Зважаючи на вимоги ст. 1195 ЦК України, зазначені збитки, понесені ОСОБА_1 , також мають бути відшкодовані відповідачем.

Аналіз положень ст. 3 ЦПК України, ст. 15, 16, 22 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до положення ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ст.ст. 22, 1166 ЦК України збитки та майнова шкода, завдані фізичній особі підлягають відшкодуванню особою, яка їх завдала.

В розумінні ч. 1 ст. 1187 ЦК України діяльність з керування транспортним засобом відноситься до джерела підвищеної небезпеки, оскільки його використання створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 зазначеної вище Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013р. обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Тобто, для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідна наявність двох критеріїв: неправомірність дій завдавача шкоди та наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою.

Дії водія ОСОБА_3 були неправомірними, оскільки було допущено порушення п.п. 13.1. Правил дорожнього руху, що призвело до настання аварійної ситуації та спричинило зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 та, як наслідок, матеріальної шкоди, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18.

Оскільки неправомірні дії водія ОСОБА_3 спричинили дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_1 здобув механічні ушкодження, вбачається наявність безпосереднього причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху, яке допустив водій ОСОБА_3 та матеріальною шкодою, яка завдана ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України за № 6-2808цс15 від 20.01.2016 р. право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Також, Верховний Суд України визначив, що зобов`язання, яке виникло у відповідних правовідносинах, є деліктним, а отже, первісним, основним зобов`язанням в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

ОСОБА_3 станом на дату дорожньо-транспортної пригоди займала посаду водія трамвая експлуатаційного трамвайного депо № 1 комунального підприємства «Одесміськелектротранс» та допустила зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_2 , перебуваючи на встановленому маршруті під час виконання трудових обов`язків, тому належним відповідачем у цій справі є саме Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс», що не заперечується представником відповідача.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав, дане твердження викладено в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.01.2016 року №6-2808цс15.

Вищезазначений правовий висновок був неодноразово підтриманий Верховним судом України і в інших справах, наприклад, у постановах: № 6-725цс16 від 14.08.2016 року; № 756/12292/14-ц від 26.10.2016 року; № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 року.

Крім того, Верховний Суд також підтримується такої позиції у наступних постановах: № 553/219/16-ц від 06.02.2018 року; № 760/4117/16-ц від 07.02.2018 року; № 344/10730/15-ц від 14.02.2018 року; № 642/9163/15 від 19.02.2018 року; № 296/9478/13-ц від 12.03.2018 року; № 910/7496/17 від 15.03.2018 року; № 296/587/17 від 28.03.2018 року; № 761/30666/16-ц від 12.04.2018 року; № 753/13595/15-ц від 18.04.2018 року; № 678/20/16-ц від 25.04.2018 року; № 910/9029/17 від 27.04.2018 року; № 352/2740/14-ц від 02.05.2018 року; № 381/394/17 від 30.05.2018 року; № 541/3258/15-ц від 13.06.2018 року; № 761/34627/16-ц від 27.06.2018 року; № 750/9590/16-ц від 02.07.2018 року.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 стосовно того, що він зазнав моральної шкоди через те, що він фактично позбавився транспортного засобу, оскільки його фізично знищено та його ремонт є економічно необґрунтованим, тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на його користь грошової суми у розмірі 33 940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. в якості відшкодування різниці між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням, а також грошової суми у розмірі 3000 (три тисячі) грн. якості відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, суд погоджується з доводами представника відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів, що пов`язують збитки, понесені позивачем ОСОБА_2 , з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 23 липня 2018 року.

Тому, суд, не встановивши безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями ОСОБА_3 та шкодою, завданою ОСОБА_2 , приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог в цій частині.

Судом також встановлено, що між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання адвокатських послуг № 12/12-18 від 12.12.2018р., згідно п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта при розгляді судової справи за позовом клієнта до комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування збитків, завданих в результаті ДТП.

Відповідно до п. 4.1. зазначеного договору, за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, передбаченому актом виконаних робіт, що є невід`ємним додатком до даного договору, з розрахунку 700 (сімсот) грн. за одну годину роботи адвоката.

19 листопада 2019 року між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було підписано акт виконаних робіт № 1 до договору про надання адвокатських послуг № 12/12-18 від 12.12.2018р., яким сторони засвідчили, що адвокатом за період з 12.12.2018р. по 19.11.2019р. було надано клієнту адвокатські послуги в рамках підготовки до розгляду та розгляду справи № 522/21965/18 на загальну суму 6 300 (шість тисяч триста) грн., яка була сплачена ОСОБА_1 шляхом готівкового розрахунку, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 19/11-19 від 19.11.2019р.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн. в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в якості відшкодування витрат на сплату судового збору.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_2 без задоволення, понесені нею судові витрати не можуть бути покладені на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 169, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 22, 23, 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс», за участю третьої особи ОСОБА_3 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - публічне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» про відшкодування збитків, завданих ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ) грошову суму у розмірі 33940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) гривень 88 копійок, в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та грошову суму у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, в якості відшкодування моральної шкоди, а також сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс» залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс» залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 березня 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська