ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про відмову у задоволені клопотання

18 березня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 77328,86 грн та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

18.02.2020 року, через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання в якому просила в порядку ст. 257 ЦПК України залишити без розгляду позовну заяву про стягнення боргу кредитором спадкодавця, яка мотивована тим, що позовну заяву від юридичної особи подано представником без належних законних повноважень на представництво у судовій інстанції.

В судовому засіданні відповідач та його представник подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Суд, вирішуючи дане клопотання, встановив наступне.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та статті 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (підпункт 11 пункту 16-1 розділу ХV Перехідних положень Конституції України).

Згідно ч. 4 ст. 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За приписами ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

З 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначений у 2102 грн., ціна позову в даній справі становить 77328 грн. 86 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому представництво позивача у суді на підставі довіреності особою, що не є адвокатом, не суперечить вимогам цивільного процесуального закону та Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 даної норми визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» в особі представника Савіхіної А.М. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

На підтвердження своїх повноважень представник ОСОБА_3 М. додала до позовної заяви копію довіреності № 1734-К-Н-О від 01 квітня 2019 року, відповідно до якої, їй, як представнику, надано право представляти інтереси банку з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, зокрема, подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати позови в судах всіх інстанцій.

Вказана довіреність є чинною до 31 грудня 2021 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 19,58-62 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця без розгляду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей