Дата документу 23.03.2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку, визнання недійсним встановлення постійного земельного сервітуту, визнання недійсним стягнення судових витрат та стягнення вартості земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з позовною заявою яка складається з чотирьох самостійних вимог, а саме: про визнання недійсним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600 м2, розташовану за адресою АДРЕСА_1 на якій розташований житловий будинок загальною площею 25,2 м2, з моменту укладення з ОСОБА_4 договору купівлі продажу житлового будинку від 10.11.2006 року, про визнання недійсним встановлення постійного земельного сервітуту, права ОСОБА_2 експлуатацію трубопроводів з газопостачання та водопостачання по земельній ділянці площею 55,972 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_5 , визнання недійсним стягнення з інваліда 2 групи ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судових витрат в сумі 549 грн. 20 коп., та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість земельної ділянки в сумі 100996 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4 відкрилась спадщина. Проте, незважаючи на це, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 600,14 кв. м. Вважає, що зазначеним рішенням суд вирішив питання про її права та обов`язки, не залучивши її до справи. Також, ОСОБА_1 зазначала, що ухвали Мелітопольського міськрайонного суду про відкриття провадження у цивільній справі № 2-421/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку за підписом головуючого судді Мелітопольського міськрайонного суду Баранова В.І., не існує. З огляду на це, позовна заява не мала розглядатися в суді. Також, не існує ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про залучення до участі у справі правонаступника померлого за підписом головуючого судді Мелітопольського міськрайонного суду Баранова В.І. З огляду на це, після смерті власника не могла розглядатися справа про визнання права власності на земельну ділянку. З урахуванням цього просить задовольнити позовні вимоги.

Суддею встановлено, що в частині зазначених позовних вимог, а саме: про визнання недійсним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600 м2, розглянувши надані позивачем матеріали, прихожу до висновку, що у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити, виходячи з наступного.

У провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільна справа № 320/6243/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Мелітопольська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним права власності на земельну ділянку.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову. Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року по цій справі залишено без змін. Дане рішення набрало законної сили 10 грудня 2019 року.

Сторонами у справі були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Підставою позову є користування земельною ділянкою ОСОБА_2 без достатньої правової підстави.

19.03.2020 ОСОБА_1 повторно подала до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області позов до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку.

До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Таким чином, однією із засад цивільного процесу є положення про те, що з конкретним позовом до суду можна звертатися лише один раз.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 вже зверталась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку площею 600,14 кв.м по АДРЕСА_1 з тих же підстав, по якому ухвалене рішення, яке набрало законної сили, повторне звернення із даним позовом є неможливим та суперечить нормам процесуального права.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним стягнення судових витрат з інваліда 2 групи ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в сумі 549 грн. 20 коп., обґрунтовані тим, що вона не згодна з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_5 судових витрат, оскільки вона була інвалідом 2 групи, але ці обставини не були враховані під час прийняття рішення судами першої та апеляційної інстанції. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати недійсним їх стягнення.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що у даному випадку слід відмовити у відкритті провадження у цивільній справі в цій частині також, за наступних обставин.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства шляхом предявлення позовної заяви.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 88 ЦПК України в редакції статті, яка діяла на час прийняття рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року. Судові витрати присуджуються при ухваленні рішення у справі відповідно до ст. 215 ЦПК України.

Зі змісту заявленого позову вбачається, що ОСОБА_1 не згодна з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року в частині стягнення з судових витрат з її доньки ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 352 ЦПК України Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст. 389 ЦПК України Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

Таким чином, у даному випадку позивачка має захищати свої права не в порядку позовного провадження, а в порядку оскарження судового рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства,

Керуючись п.п. 1,2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600 м2, розташовану за адресою АДРЕСА_1 на якій розташований житловий будинок загальною площею 25,2 м2, з моменту укладення з ОСОБА_4 договору купівлі продажу житлового будинку від 10.11.2006 року та про визнання недійсним стягнення судових витрат з інваліда 2 групи ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в сумі 549 грн. 20 коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду через Медлітопольський міськрайонний суд Запрізької області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В. Юрлагіна