Справа № 640/7581/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Куценко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Губської Я.В. за заявою про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває заява відповідача про скасування заочного рішення від 22.06.2016 року по цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2020 року дана заява розподілена в провадження судді Губської Я.В.

Розгляд питання про скасування заочного рішення призначено в судовому засіданні на 20.03.2020 року.

18.03.2020 року до суду подана заява ОСОБА_1 про відвід судді Губської Я.В. В заяві, посилаючись на п.п.3, 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України заявник вказує, що у відповідача є сумніви в неупередженості судді та вона прямо чи побічно заінтересована у результатах розгляду даної справи. В обґрунтування зазначає, що під час розгляду справи в 2016 році йому позов та ухвала про відкриття не видавалися, позов подано з порушеннями, і мотиви суду у рішенні не є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У відповідності до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд, дослідивши заяву про відвід, приходить до висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою, не міститься на вимогах закону і на дійсних обставинах по справі.

Так, заявляючи клопотання про відвід судді, заявник посилається на незгоду з процесуальними рішенням суді та ті обставини, що йому не було вручено позов та ухвалу суду про відкриття провадження.

Згідно матеріалів справи дійсно вбачається, що ухвала про відкриття провадження та позовна заява під час розгляду справи були повернуті до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». За даними в справі відповідач нарочно отримав дані документи в 2020 році за його зверненням і дані обставини не є підставою для відводу судді.

Також, суд зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, що визначено в ч.4 ст. 36 ЦПК України. Щодо доводів незгоди з рішенням суду від 22.06.2016 року викладено заявником у заяві про скасування заочного рішення.

Таким чином, дослідивши всі матеріали справи та доводи заявника, викладені в заяві про відвід, приходжу до висновку, що заява не міститься на вимогах закону, які б могли були підставою для задоволення відводу, оскільки всі доводи заявника є голослівними та нічим не підтверджені, а ґрунтуються лише на домислах заявника.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також, в цьому рішенні «Білуха проти України» зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності заявником не зазначено, а побоювання заявника щодо тих обставин, що суддя не буде безстороннім під час розгляду справи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони ґрунтуються лише на власних доводах та припущеннях заявника, які об`єктивно не підтверджені.

Судом були перевірені всі доводи заявника та перевірені всі обставини, викладені в заяві, однак зазначаю, що будь-яких обґрунтованих підстав для відводу судді, передбачених вимогами ст.ст. 36-38 ЦПК України або іншими нормативними актами заявником в своїй заяві не наведено, а є лише припущеннями.

Дослідивши всі доводи заявника та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід судді Губської Я.В.

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 40 ЦПК України заява про відвід не передається іншому судді для вирішенні даного питання.

Керуючись ст.ст. 36,40, 252, 260-261 ЦПК України, суд

Постановив :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Губської Я.В. за заявою про скасування заочного рішення по справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати необґрунтованою.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя Губська Я.В.