Справа № 596/2135/19
Провадження №2/596/129/2020
У Х В А Л А

"18" березня 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Федорів О.П., при вирішенні питання про продовження розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління і активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Держави України в особі Державної казначейської служби України, Держави України в особі Міністерства юстиції України про стягнення завданої майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Кириченко Роман Юрійович звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія - Лізинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління і активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Держави України в особі Державної казначейської служби України, Держави України в особі Міністерства юстиції України та просить стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ- ЛІЗИНГ», товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 4 689 627 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Ухвалою судді 20.12.2019 року, відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву, призначено підготовче засідання, про що повідомлено учасників справи.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія - Лізинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління і активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України про стягнення завданої майнової шкоди залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали суду, а саме: подати належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. До позовної заяви додати документ про сплату судового збору в сумі 9 605 грн.

Позивачу роз`яснено, у разі не виправлення недоліків позовна заява залишається без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

02.03.2020 року представником позивача адвокатом Кириченко Р.Ю. подано заяву про продовження розгляду справи з додатками.

Разом з тим, встановлені ухвалою суду недоліки позивачем не усунуто.

Так, у порушення ч. 4 ст.177ЦПК України до позовної заяви не долучено документів, що підтверджують сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із позовної заяви до додатків долучених до неї, на підтвердження сплати судового збору представником позивача долучено копія платіжного доручення від 25.02.2020 року № 100.

Між тим, вказаний документ не є належним підтвердженням сплати судового збору позивачем з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту положень ст.2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, юридичні особи (в тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення, що відповідає пункту 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22 (додаток № 2 до постанови).

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Таким чином, у платіжному дорученні, який є документом про сплату судового збору, в розділі «Призначення платежу» мають бути зазначені відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.12.2019 року в справі № 752/4567/19.

Вказаний висновок суду, також, кореспондується із роз`ясненнями наданими у п. 26 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Так, зокрема, у зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Як вбачається безпосередньо із долученого представником позивача платіжного доручення, останнє в порушення зазначених вище приписів не містить інформації про сплату позивачем ОСОБА_2 судового збору, не зазначено яка саме заява оплачується судовим збором, номер справи, а тому, не може бути визнане судом належним доказом сплати судового збору. Платник « ОСОБА_3 », зазначений в дорученні не є учасником справи.

За таких обставин, ОСОБА_1 не надано належних доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року позивачу роз`яснювались ризики настання наслідків, зокрема залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

При винесенні ухвали, судом також застосовувалась практика Європейського суду з прав людини відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у рішеннях «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, ЄСПЛ наголошує, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Якщо в законі визначено порядок вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, які звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

За таких обставин позовну заяву слід залишити без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч.11 ст.187, п.8ч.1 ст.257 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс», Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління і активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Держави України в особі Державної казначейської служби України, Держави України в особі Міністерства юстиції України про стягнення завданої майнової шкоди, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк