26 лютого 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Прохоренко В.В.,
секретар Литвиненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,
У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 27.02.2017 року о 13.30 годин у м.Херсоні по вул.. Комунарів (біля будинку 21) сталося ДТП з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Рута 20, державний номер НОМЕР_1 , в результаті якого відбулося зіткнення з автомобілем Kia Rio, державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП належний йому на праві власності автомобіль отримав механічні пошкодження. Дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, тому останній визнав свою провину, і відповідно до ст. 33.2ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на місці ДТП було складено європротокол. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу від 06.09.2017 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП складає 13 711,15 грн. Крім того, 1 345,00 грн. ним було витрачено на оплату послуг з визначення матеріального збитку. До моменту подачі позову відповідачем вказані кошти не сплачені.. З урахуванням викладеного просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 15 056,15 грн., яка складається з: 13 711,15 грн. вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля, та 1 345,00 грн. вартість товарознавчого дослідження, судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 11.07.2018 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз».
В судове засідання позивач не з`явився, надав повноваження представнику.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Третя особа ОСОБА_3 та представник ПАТ «Європейський страховий союз» в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача та третіх осіб, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.07.2017 року о 13.30 годин у м.Херсоні по вул.. Комунарів (біля будинку 21) сталося ДТП за участю автомобіля Рута 20, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобіля Kia Rio, державний номер НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відповідно до положень статті 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали на місці події повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Європротокол, у якому, свою вину, що знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП, водій ОСОБА_2 в повній мірі визнав, про що свідчить його підпис в Європротоколі.
Суд вважає за необхідне зазначити про те, що з вересня 2011 року в Україні вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування». Цим Законом було запроваджено механізм спрощеного оформлення ДТП з незначними наслідками шляхом складання повідомлення про ДТП (Європротоколу) та інші новації, спрямовані на приведення обов`язкового страхування цивільної відповідальності автовласників, у відповідність до міжнародних стандартів страхування та врегулювання збитків.
Так, на виконання даного закону Інструкцією щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженою Протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 11.08.2011 р. №274/2011, було визначено порядок заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).
Згідно із пунктом 5 вказаної Інструкції, у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання.
Стороною відповідача не було надано суду жодних доказів на підтвердження неправомірності складення європротоколу, відповідно до якого відповідач визнав свою провину, як і не надано доказів на підтвердження зазначення в ньому невірних даних щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, а відтак суд вважає повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складений сторонами 27.07.2017 року, - належним доказом, який підтверджує факт, обставини ДТП та винність відповідача у його вчиненні.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Kia Rio, державний номер НОМЕР_2 від 09.03.2016 року, власником автомобіля є ОСОБА_1 (а.с.6).
Крім того, як вбачається з повідомлення про ДТП власником транспортного засобу Рута 20, державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Рута 20, державний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «Європейський Страховий Союз», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК4153745.
ПАТ «Європейський Страховий Союз» одержав повідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду 14.08.2017 року, проте до теперішнього часу жодних виплат не здійснило.
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу від 06.09.2017 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП складає 13 711,15 грн.
Крім того, 1 345,00 грн. ним було витрачено на оплату послуг з визначення матеріального збитку.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.
Стороною відповідача розмір завданого матеріального збитку та доказів на підтвердження своєї невинуватості, в ході розгляд справи суду не надано.
Суд вважає, що стороною позивача доведено причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками, а також підтверджено допустимими доказами розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду порушені, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди із винуватця ДТП є обґрунтованими, доведеними належними доказами, та відповідачем, в свою чергу, не спростовані, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
На підставі викладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187,1192 ЦК України, керуючись ст. ст. 4-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , матеріальну шкоду у розмірі 15 056,15 грн., яка складається з: 13 711,15 грн. вартість матеріального збитку, завданого пшкодженням автомобіля, та 1 345,00 грн. вартість авто товарознавчого дослідження.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Прохоренко