Справа № 456/899/17
Провадження № 2/456/85/2020
11 березня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Бучківської В. Л. ,
при секретарі Березіній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Доарме В.С. про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди, відшкодування збитків внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

06.02.2020 на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Доарме В.С. про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди, відшкодування збитків внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якій адвокат Доарме В.С. просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Заяву мотивує тим, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2020 позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 177 758 /сто сімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят вісім/ грн. 49 коп. матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1777 /одну тисячу сімсот сімдесят сім/ грн. 58 коп. судового збору. В задоволенні решти вимог про стягнення судового збору відмовлено. Посилається на ч.1 ст. 246 ЦПК України, відповідно до якої, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу до заяви долучив розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи №456/899/17, копію книги обліку доходів серії «Д» №1711 від 01.01.2012, квитанцію до прибуткового касового №б/11 на суму 20 000, 00 грн.; квитанцію до прибуткового касового №б/11 на суму 5 000, 00 грн.; Додаткову угоду №1 до Договору №21-18; Додаток №1 до Договору №33-17; акт щодо виконаних робіт (наданої правової допомоги) адвокатом Доарме В.С. клієнту ОСОБА_3 М., договори про надання правової допомоги №33-17 та №21-18. Загалом ОСОБА_1 понесено витрати на професійну правничу допомогу на суму 25 000, 00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився.
Представник відповідача адвокат Доарме В.С. в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просить її задоволити у повному обсязі.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду заяви.
Представник позивача адвокат Качмар І.О. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
19.02.2020 на адресу суду адвокатом Качмар І.О. подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлених представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Доарме В.С., яке мотивує тим, що відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Доарме В.С. та відповідачем ОСОБА_1 щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, ціна адвокатських послуг не була узгоджена сторонами шляхом внесення відповідних пунктів в умови договору, що знаходиться в матеріалах справи; в матеріалах справи відсутні докази реального понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, а тому в задоволенні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Доарме В.С. слід відмовити.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши заяву про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, приходить до переконливого висновку, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.
Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро /адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро /адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро /адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/ адвокатським об`єднанням.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Судом встановлено, що 31.05.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено Договір №33-17 про надання правової допомоги; 31.05.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено Договір №21-18 про надання правової допомоги, відповідно до яких адвокат бере на себе обов`язок надання правової допомоги ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди, відшкодування збитків внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та виконання у ній функцій представника цивільного відповідача.
Також до матеріалів справи, адвокатом Доарме В.С. долучено Додаток №1 до Договору №21-18 та Додаток №1 до Договору №33-17 про уточнення сплати адвокату гонорару, виходячи з витрачених адвокатом годин по наданню правової допомоги, однак у вказаних додатках відсутні дати їх укладення.
На виконання умов Договорів про надання адвокатської допомоги №21-18 та №33-17, адвокатом Доарме В.С. надано суду акт щодо виконаних робіт (наданої правової допомоги) адвокатом Доарме В.С. клієнту ОСОБА_1 , на загальну суму 25 000, 00 грн.
Крім того, представником відповідача до матеріалів справи долучені дві квитанції до прибуткового касового ордеру №б-11 на суму 20 000, 00 грн. і 5 000, 00 грн. та копію книги обліку доходів серії Д №1711 від 01.12.2012.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд погоджується з доводами представника відповідача адвоката Доарме В.С. про те, що долучені до матеріалів заяви копії документів підтверджують надання адвокатом Доарме В.С. правової допомоги відповідачу ОСОБА_1 при розгляді справи № 456/899/17, оскільки їхні оригінали судом оглянуті в судовому засіданні, однак критично оцінює розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 25 000, 00 грн., з огляду на наступне.
Визначаючи суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд враховує доводи, викладені в письмовому запереченні адвоката Качмар І.О. про те, що заявлені адвокатом Доарме В.С. вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000, 00 грн. є необґрунтованими, завищеними та неспівмірними з обсягом наданих послуг.
Суд вважає, що витрати в сумі 25 000, 00 грн. є не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 6 720, 00 грн.
Зокрема, відповідно до акту щодо виконаних робіт (наданої правової допомоги) адвокатом Доарме В.С. клієнту ОСОБА_5 .М., згідно договорів про надання правової допомоги №33-17 та №21-18, суд стягує з позивача в користь відповідача наступні кошти: вивчення наданих документів, у тому числі вивчення цивільного позову з додатками, надання консультації, складання договору про надання правової допомоги, тощо 640, 00 грн.; написання двох адвокатських запитів до служби автомобільних доріг у Тернопільській області 320, 00 грн.; написання заперечення на позов - 320, 00 грн.; написання клопотання про виклик свідків 320, 00 грн.; написання двох заяв про призначення автотехнічної експертизи - 320, 00 грн.; написання відзиву 640, 00 грн.; участь у судових засіданнях 3 520, 00 грн.; написання заяви про відвід судді 320, 00 грн.; визначення та написання остаточного розрахунку понесених судових витрат 320, 00 грн., а всього 6 720, 00 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи той факт, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2020 позов ОСОБА_2 задоволено частково, що у відсотковому співвідношенні складає 61,8% до 38,2%, приймаючи до уваги норму ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконливого висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2 567 /дві тисячі п`ятсот шістдесят/ грн. 04 коп. (38,2х6 720, 00: 100%) витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись 141, 270, 258-265 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в :
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Доарме В.С. про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завданої матеріальної шкоди, відшкодування збитків внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 567 /дві тисячі п`ятсот шістдесят сім/ грн. 04 коп.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий-суддя В. Л. Бучківська
Повний текст додаткового рішення
виготовлено 19.03.2020