Справа № 509/4428/19
20 березня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики
15.08.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 24.05.2019 р. передав у власність ОСОБА_2 за договором позики, на підтвердження якого відповідачем видана розписка, грошові кошти в розмірі 81 600,00 грн. Договором позики передбачено порядок і строк повернення позики: рівними (крім останньої) частинами в розмірі по 4535,00 грн. кожного місяця - з червня 2019 по листопад 2020 року. Відповідач не повернув суму позики чи жодну її частину, строк сплати яких настав, від сплати та розмови ухиляється.
Зважаючи на це, позивач просить стягнути з відповідача суму позики в повному розмірі достроково.
Позивач у судове засідання не з`явився, але звернувся через свого адвоката до суду з заявою про розгляд справи в їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з`явивився, відзив на позов не надав, з заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, у зв`язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі в порядку ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що позика отримана відповідачем на певних умовах, а саме з поверненням частинами, обов`язок повернення відповідачем першої частини позики сплинув 30 червня 2019 р., отже, повернення чергової частини позики вважається простроченим. Тому позивач у даній справі згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення суми позики.
З огляду на наведене, відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму позики повністю, отже, позовна вимога в частині стягнення всієї суми позики в розмірі 81 600,00 грн. достроково підлягає задоволенню.
Щодо заяви адвоката позивача від 20.02.2020 року про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 2.1 договору № 1/П від 12.08.2019 р. про надання правової (правничої) допомоги встановлено фіксований розмір гонорару, а саме 8000 грн.
Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.02.2020 р., підписаного позивачем та його адвокатом, усього витрачено часу на ведення адвокатом справи позивача 7 годин, що заслуговує на увагу та є об`єктивно розрахованим. Витрачений час оцінений адвокатом у 4400 грн. Крім цього, до зазначеного акту включено компенсацію витрат адвоката на проїзд до суду та друк і копіювання в розмірі 600 грн., що також є об`єктивним, ураховуючи місце провадження адвокатської діяльності згідно ЄРАУ.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у своєму правовому висновку щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, викладеному в Постанові об`єднаної палати Верховного Суду в складі КГС від 03.10.2019 р. в справі № 922/445/19 зазначив таке: "зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи".
Суд, керуючись умовою ст. 137 ЦПК України щодо співмірності гонорара зі складністю справи, враховуючи акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.02.2020 р., приходить до висновку, що відшкодуванню підлягає сума витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 5000,00 грн.
Також відповідач має відшкодувати позивачу сплачений останнім судовий збір за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову - разом у сумі 1200,00 грн.
Керуючись ст.ст. 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 133, 137, 259, 263-266, 280 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму позики в розмірі 81 600,00 (вісімдесят одну тисячу шістсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 6200,00 (шість тисяч двісті) грн. 00 коп. судових витрат.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Кочко В.К.