Справа № 716/1071/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді - Пухарєвої О.В.,

за участю

секретарів - Барабащук О.А., Кульки О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів Кукульняка В.В., Спіжавки Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ( в особі законних представників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 про визнання права власності.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником майнових паїв в частині нерухомого майна ТОВ «Надія», а саме частини сіноскладу, що знаходиться в с.Шубранець Заставнівського району Чернівецької області на підставі договорів купівлі-продажу, зокрема від 20.06.2005, укладених між ним та ОСОБА_22 (продавець), ОСОБА_23 (продавець) та від 21.05.2005, укладеного із ОСОБА_24 номінальною вартістю 3657 грн., 2106 грн. та 599 грн. відповідно.

Факт відчуження майнових паїв в частині нерухомого майна ТОВ «Надія» позивачу підтверджується зазначеними вище договорами купівлі-продажу, оригінали яких знаходяться у позивача, оригіналами свідоцтв про право власності на майнові паї, в тому числі і їх дублікатами та розписками ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Оскільки зазначені вище свідоцтва (майнові сертифікати) на ім`я ОСОБА_23 та ОСОБА_22 були втрачені (незаконно утримуються ОСОБА_3 ) 20.02.2014 Шубранецька сільська рада видала на ім`я ОСОБА_23 та ОСОБА_22 дублікати даних свідоцтв (майнових сертифікатів), які мають силу оригіналу. Дублікати даних свідоцтв знаходяться у позивача, оскільки були передані йому особисто ОСОБА_23 та ОСОБА_22 як власнику цих майнових паїв.

Відповідно до Протоколу засідання ліквідаційної комісії ТзОВ «Надія» с. Шубранець Заставнівського району від серпня 2005 року, прийнято рішення про затвердження списку власників майнових паїв та виділення їм в натурі конкретно визначеного майна, зокрема сіноскладу (інв. №8), розташованого в с. Шубранець вартістю 18000 грн., відповідно до вартості їх паїв, які не переоформили свідоцтво про право власності на майновий пай та передачу їхнього майна на збереження з правом користування та послідуючого викупу майнових паїв у їх власників ОСОБА_3

Загальна вартість майнових паїв ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 становить 6354 грн., з яких, ОСОБА_22 2106 грн., що відповідає 117/1000 частки від загальної вартості нерухомого майна (сіно складу) одержаного в натурі, ОСОБА_25 3657 грн., що

відповідає 203/1000 частки та ОСОБА_24 599 грн., що відповідає 33/1000 часток , виходячи із загальної вартості 18000грн. (яка приймається за 1000, з якої 1 частка = 18грн.), що разом відповідає - 353/1000 частки. Відповідно, усім решта співвласникам, сіносклад належить на праві власності відповідно до їх часток.

На даний час його право власності є порушеним та не визнається відповідачем ОСОБА_3 , яка неправомірно утримує у себе оригінали свідоцтв про право власності на майнові паї на ім`я ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , на суму 2106 грн. та 3657 грн., відчужених йому у 2005 році подружжям Литовських та заперечує його право власності, посилаючись на незаконним чином одержані договори купівлі-продажу від 29.08.2006.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на 353/1000 часток (що відповідає 328,57кв.м. площі) сіноскладу «літ.А.», загальною площею 930,80кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Заставнівського районного суду від 27.08.2018 вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_26 ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.10.2019 провадження у даній справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у справі №716/390/18 за позовом ОСОБА_3 до Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, треті особи ОСОБА_27 , ОСОБА_2 про анулювання дублікатів свідоцтв про право власності на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства та визнання дій протиправними.

Зазначене провадження ухвалою суду від 18.04.2019 було поновлено та призначено справу до підготовчого засідання.

Згідно ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.09.2019 провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 закрито, у зв`язку зі смертю відповідачів, та залучено до участі в даній справі правонаступників (спадкоємців) відповідачів, зокрема: ОСОБА_12 ( в особі законних представників - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ), як правонаступника ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , як правонаступника ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , як правонаступника ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , як правонаступника ОСОБА_18 .

У зв`язку із залученням до участі в справі правонаступників відповідачів представником позивача в підготовчому засіданні надано позовну заяву в новій редакції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну вимогу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 . в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки він заявлений до неналежних відповідачів, а саме судом не залучено до участі в справі як співвідповідачів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які є правонаступниками подружжя Литовських, а також інших власників (правонаступників власників) майнових паїв, що мають частки у спірному сіноскладі.

Крім цього відповідач ОСОБА_3 не визнає право власності ОСОБА_2 на частку у спірному сіноскладі, оскільки вважає, що саме їй подружжя Литовських продали свої майнові паї, шляхом укладання договорів купівлі-продажу та передачі оригіналів свідоцтв на майновий пай.

Представник відповідача Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області сільський голова Кукульняк В.В. в судовому засіданні заперечував з приводу заявленої позовної вимоги, посилаючись на те, що сільською радою відмовлено позивачу у видачі нових майнових сертифікатів на підставі дублікатів свідоцтв на майнові паї, які на час розпаювання належали ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , і які входять в групу майнових паїв в сіноскладі, оскільки відомо, що Литовські продали свої майнові паї ОСОБА_3 , що підтверджується наявністю у неї оригіналів свідоцтв на майновий пай.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , ОСОБА_11 , які належним чином повідомлялися судом про розгляд справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України.

Приписами ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, тому суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Посилаючись на приписи статей 328, 392 ЦК України, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду про визнання за ним права власності на частину нерухомого майна (сіноскладу), набутого ним на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з власниками майнових паїв, як членів колективного сільськогосподарського підприємства, а саме: ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Питання документального посвідчення права власності на майновий пай врегульовано наступними нормами законодавства.

Відповідно до п.2 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177, майновий пай це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Вільне здійснення права власності на паї, зокрема передача паїв в оренду, купівля - продаж майнових наїв, дарування, міна, передача у спадщину передбачена Указом Президента України від 29.01.2001р. №62 (62/2001) «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» ( далі Указ).

На виконання даного Указу, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» було затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення (далі Порядок).

Згідно п. 13 Порядку передбачено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Аналогічний порядок закріплено також у листі Міністерства аграрної політики України від 20.04.2005р. М 37-17-2/5492.

Наказом Міністерства Аграрної політики України №62 від 14.03.2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» в частині використання майнових паїв їх власниками передбачено право власника відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Міністерство Аграрної політики України також Наказом №79 від 23.03.2001 року «Про затвердження Порядку видачі та обліку Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)» та листом №37-25-3-11/3923 від 05.05.2001 року «Щодо порядку видачі, обліку та погашення Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)», встановило в п.13, що при переході права власності на майновий пай, яке здійснено на підставі Свідоцтва, орган місцевого: самоврядування, який видав та зареєстрував його, видає нове Свідоцтво новому власнику, реєструє нове Свідоцтво у Книзі обліку, робить відповідний запис у списку осіб, які мають право на майновий пай. ОСОБА_31 Свідоцтво долучається до справи.

Із дослідженого в судовому засіданні договору купівлі-продажу від 21.05.2005 вбачається, що ОСОБА_24 продала ОСОБА_2 належну їй частку майнового паю в частині нерухомого майна ТОВ «Надія» , що знаходиться в с. Шубранець Заставнівського району Чернівецької області номінальною вартістю 599 гривень. Право власності продавця на майновий пай засвідчене свідоцтвом серії ЧВ №4/002570, виданим виконкомом Шубранецької сільської ради від 11.05.2005 (а.с.13, 229).

Також судом встановлено, що ОСОБА_24 належала до списку осіб, яким відповідно до протоколу засідання ліквідаційної комісії ТОВ «Надія» було виділено в натурі частку майна в сіноскладі номінальною вартістю 599 грн. згідно відповідного майнового сертифікату ( т.1 а.с. 24 зв.бік)

Позивач, звертаючись до суду за захистом порушеного права із позовом про визнання за ним права власності на 33/1000 часток спірного сіноскладу на підставі договору купівлі-продажу із ОСОБА_24 , не надав суду доказів, які підтверджують доводи позову, зокрема звернення до Шубранецької сільської ради для отримання нового свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у зв`язку із набуттям у власність майнового паю за договором купівлі продажу, укладеного з ОСОБА_24 . Отже сільською радою не вирішувалося питання, у відповідності до встановленого законодавством порядку, про видачу позивачу нового свідоцтва, яким посвідчується право власності на такий майновий пай. В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що ОСОБА_2 не звертався до сільської ради із заявою про видачу йому нового свідоцтва на підставі цього договору купівлі-продажу. Отже, сільською радою не приймалося будь-якого рішення, яке б свідчило про невизнання за позивачем права, що підлягає захисту судом. Доказів наявності спору з цих правовідносин з іншими відповідачами по справі суду також не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку що звернення до суду в частині зазначеної позовної вимоги є необґрунтованим та передчасним, оскільки відсутнє невизнане або оспорюване відповідачами право позивача. Таким чином, позовна вимога про визнання права власності за ОСОБА_2 на 33/1000 часток спірного сіноскладу не підлягає задоволенню у зв`язку з недотриманням позивачем встановленого порядку набуття права власності на нерухоме майно, яке виділене власникам майнових паїв та за відсутності реального дійсного спору між його сторонами.

Вирішуючи питання про визнання права власності за позивачем на інші 117/1000 та 203/1000 частки спірного сіноскладу за договорами купівлі-продажу, укладеними з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 лютого 2004 року Шубранецькою сільською радою Заставнівського району ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , як пайовикам ТзОВ «Надія» було видано Свідоцтва про право власності члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) на частки майнового паю в частині нерухомого майна ТзОВ «Надія»,

відповідно номінальною вартістю 2106 гривень серії ЧВ №003273 та номінальною вартістю 3657 гривень - серії ЧВ №003274 ( т.1 а.с.18,19).

Із досліджених в судовому засіданні оригіналів договорів купівлі-продажу майнового паю вбачається, що 20 червня 2005 року ОСОБА_22 продав ОСОБА_2 належну йому частку майнового паю в частині нерухомого майна ТОВ «Надія» номінальною вартістю 2106 грн. Право власності продавця засвідчене свідоцтвом серії ЧВ №003273, виданим виконкомом Шубранецької сільської ради Заставнівського району 09 лютого 2004 року (а.с15), також ОСОБА_23 продала ОСОБА_2 належну їй частку майнового паю в частині нерухомого майна ТОВ «Надія» номінальною вартістю 3657 грн. Право власності продавця засвідчене свідоцтвом серії ЧВ №003274, виданим виконкомом Шубранецької сільської ради Заставнівського району 09 лютого 2004 року (т.1 а.с.16).

Також факт відчуження зазначених майнових паїв в частині нерухомого майна ТОВ «Надія» ОСОБА_2 підтверджується розписками ОСОБА_22 та ОСОБА_23 від 01.08. 2005 (т.1 а.с.20).

Відповідно до Протоколу засідання ліквідаційної комісії ТзОВ «Надія» с.Шубранець Заставнівського району від 04.08.2005 року, комісією було прийнято рішення про затвердження списку власників майнових паїв, які не переоформили свідоцтво про право власності на майновий пай та виділення їм в натурі конкретно визначеного майна, зокрема сіноскладу (інв. №8), розташованого в с. Шубранець вартістю 18000 грн., відповідно до вартості їх паїв та передачу їхнього майна на збереження з правом користування та послідуючого викупу майнових паїв у їх власників ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 24-30).

19 лютого 2014 року у зв`язку із втратою оригіналів свідоцтв ОСОБА_25 та ОСОБА_22 звернулися до голови Шубранецької сільської ради Павлюка О.Й. із заявами про видачу дублікатів Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧВ №4/003274 та серії ЧВ №4/003273, виданих Шубранецькою сільською радою 09 лютого 20014 року відповідно ОСОБА_25 та ОСОБА_22 . При цьому зазначені особи посилалися на те, що оригінали свідоцтв знаходяться у ОСОБА_3 , яка незаконно шахрайським шляхом заволоділа ними, та відмовляється повертати, хоча вони їй майнові паї не продавали. Відповідно до порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затверджених постановою КМУ від 28 лютого 2001 року №177. У разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва.

20 лютого 2014 року Шубранецькою сільською радою в особі Шубранецького сільського голови ОСОБА_32 О ОСОБА_33 видано дублікати Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧВ №4/002569 на ім`я ОСОБА_34 на частку майна ТзОВ «Надія» в розмірі 2106 грн. та серії ЧВ №4/002568 на ім`я ОСОБА_25 на частку майна ТзОВ «Надія» в розмірі 3657 грн. (т.1 а.с.17).

Вищевикладені обставини перевірені в судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи, а також встановлені постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.01.2017 року в справі №716/1141/16-а за позовом ОСОБА_2 до Шубранецького сільського голови , Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.

Законність видачі Шубранецькою сільською радою дублікатів Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧВ №4/002569 на ім`я ОСОБА_34 на частку майна ТзОВ «Надія» в розмірі 2106 грн. та серії ЧВ №4/002568 на ім`я ОСОБА_25 на частку майна ТзОВ «Надія» в розмірі 3657 грн. була предметом розгляду Заставнівським районним судом Чернівецької області цивільної справи №716/390/18 за позовом ОСОБА_3 про анулювання зазначених свідоцтв. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.12.2018 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю ( т.2 а.с. 3-4). При перевірці обставин цієї справи щодо укладання ОСОБА_3 29.08.2006 договорів купівлі продажу майнових паїв з подружжям Литовських, як підстави позову, суд встановив та звернув увагу на ту обставину, що згідно вказаних договорів, предметом купівлі-продажу була сільськогосподарська техніка ТОВ «Надія» номінальною вартістю 2106 та 3657 гривень відповідно, а не частина нерухомого майна сіноскладу, як посилалася на це позивач.

З метою документального посвідчення права власності на придбані майнові паї, у відповідності до встановленого порядку, позивач неодноразово звертався до Шубранецької сільської ради з відповідними заявами. Так, постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.01.2017 року в справі №716/1141/16-а встановлено, що 13.06.2016 та 03.08.2016 позивачем до Шубранецької сільської ради подавалися заяви про видачу йому нових Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) в розмірі 3657 грн., взамін Свідоцтва, виданого на ім`я ОСОБА_25 , серії НОМЕР_1 , а також в розмірі 2106 грн., взамін свідоцтва, виданого на ім`я ОСОБА_22 серії ЧВ № НОМЕР_2 у зв`язку із набуттям ним даних частин майнового паю у власність. До поданої заяви були додані копії договорів купівлі продажу від 20.06.2005 року, укладених між ним та ОСОБА_22 і ОСОБА_25 та завірені копії дублікатів Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), видані Шубранецькою сільською радою 20.02.2014 року серії ЧВ № 002568 та серії ЧВ № 002569.

Листом №135 від 11.08.2016 року Шубранецький сільський голова ОСОБА_35 відмовив заявнику у видачі нових свідоцтв за безпідставністю. Вважаючи дану зазначену відмову незаконною, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом свого порушеного права, як власника майнових паїв.

Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.01.2017 (набрала законної сили 17.01.2018) позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною відмову від 11.08.2016 року №135 Шубранецького голови ОСОБА_35 . у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу нових Свідоцтв про право власності на викуплені майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Даною постановою встановлено, що будь яких перешкод у видачі ОСОБА_2 нових Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства не встановлено. Доказів, підтверджуючих перехід права власності на майнові паї в даному сіно - складі від ОСОБА_22 та ОСОБА_23 до ОСОБА_3 суду не надано.

Не дивлячись на вищезазначену постанову суду від 23.01.2017 за повторним зверненням ОСОБА_36 від 22.02.2017 рішенням №3/3 виконавчого комітету Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 22.03.2017 відмовлено видати ОСОБА_36 нові Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), взамін вищезазначених свідоцтв.

Дані обставини слугували підставою для повторного звернення ОСОБА_2 до суду з адміністративним позовом, в якому він просив: визнати неправомірною відмову та зобов`язати Шубранецьку сільську раду вчинити дії - видати йому нові свідоцтва про право власності на викуплені майнові паї.

Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2017 рокуу справі №716/1376/17 адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та зобов`язати відповідача видати йому нові Свідоцтва про право власності на викуплені майнові паї.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 (яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2017 року скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, треті особи ОСОБА_35 , ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення, скасування рішення виконавчого комітету та зобов`язання вчинити дії - закрито.

Вирішуючи питання про закриття провадження у зазначеній справі, Верховним Судом встановлено, що суттю даного спору являється вирішення питання правомірності переходу права власності на нерухоме майно від третіх осіб до позивача, що вказує на наявність спору про право, який не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Зазначеною постановою

ВПВС роз`яснено ОСОБА_2 , що дані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

У висновках, викладених у Постановах Верховного Суду від 06 грудня 2018 року справа № 683/3148/17-ц (провадження № 61-44922св18), від 02 серпня 2019 року справа № 683/1964/17 (провадження № 61-1561св19), від 10 жовтня 2019 року справа№ 683/3145/17 (провадження № 61-48514св18) зазначено, що право власності на майновий пай посвідчується відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого, перебуває в компетенції сільської, селищної або міської ради.

Під час вирішення даного спору, що розглядається судом встановлено, що позивач не звертався до суду в порядку цивільного судочинства з позовними вимогами про визнання неправомірною відмови Шубранецької сільської ради від 22.03.2017 у видачі нових свідоцтв та зобов`язання видати йому нові Свідоцтва про право власності на викуплені майнові паї. Натомість звернувся до суду з даним позовом про визнання за ним права власності на частину сіноскладу за договорами купівлі-продажу майнових паїв, укладених з подружжям Литовських, посилаючись на невизнання цього права відповідачем ОСОБА_3 , наявність спору між ними та відмовою сільської ради видати нові свідоцтва.

Вирішуючи питання про визнання права власності позивача на частину сіно складу, суд наголошує, що законодавством визначено порядок реєстрації майнових паїв та набуття права власності на нерухоме майно, виділене власникам майнових паїв.

У відповідності до п.9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14.03.2001 року (із змінами та доповненнями) (зареєстровано в МЮ України 04.04.2001 р. №305/5496) виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Пунктом 15 Порядку встановлено процедуру виділення майна в натурі групам власників. Так, при виділенні майна у натурі групі співвласників, які уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, співвласники передають підприємству-правонаступнику (користувачу) один примірник цього договору і копію рішення зборів співвласників про виділення майна в натурі.

Підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітки про виділення майна в натурі у спільну часткову власність у Свідоцтвах цієї групи співвласників, що засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою.

Свідоцтва з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передавання майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із способів за рішенням зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону.

Незважаючи на те, що вищевказаний Порядок втратив чинність з 24 травня 2013 року - дня опублікування Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11 квітня 2013 року № 253, його положення відповідають нормам глави 26 «Право спільної власності» ЦК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом вищенаведених нормативно-правових актів - підставою для визнання права власності на майнову частку в натурі, є право на цю частку, встановлене Свідоцтвом про право власності, яке повинно бути видано у встановленому законом порядку, з відміткою про виділення майна в натурі у спільну часткову власність. Крім цього, акт приймання-передавання майна та

договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, може бути підставою для оформлення співвласниками прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, правовстановлюючих документів про право власності на придбані у Литовських майнові паї номінальною вартістю 2106 грн. та 3657 грн. позивач не отримав, відповідна частка йому не визначалася та не виділялася в натурі.

Також суду не надано відповідних доказів, що у відповідності до приписів законодавства інші власники майнових паїв набули право власності на частки майна (спірного сіноскладу ), виділеного згідно проколу засідання ліквідаційної комісії ТзОВ «Надія» від 04.08.2005, а Свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільського господарського підприємства, які б підтверджували їх право власності на частку майна, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку, про позивачем не доведено, що він у передбачений законом спосіб набув право власності на спірне майно, яке підлягає захисту в порядку визначеному ст. 392 ЦК України. Отже, підстав визнання права власності за позивачем на частку сіноскладу у розмірі, заявленому у позові не має.

На підставі ст.41 Конституції України, Указу Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 "Про заходи щодо забезпечення майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, Наказу Міністерства Аграрної політики України №62 від 14.03.2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», Наказу Міністерства Аграрної політики України №79 від 23.03.2001 року «Про затвердження Порядку видачі та обліку Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)», ст.ст.16, 328, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови

суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.03.2020

Суддя О.Пухарєва