ЄУН №337/763/20
Провадження №2-о/337/46/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Хортицький районний суду м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Шелудько О.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2020р. заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у шлюбі з 02.12.2000р. по час смерті. Після смерті чоловіка вона звернулась до ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області для переоформлення пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і основним джерелом доходу їх родини, тобто фактично вона знаходилась на утриманні свого чоловіка. Однак для призначення такої пенсії їй потрібно надати довідку з місця проживання на підтвердження факту постійного проживання з померлим чоловіком на час його смерті та докази на підтвердження факту її перебування на утриманні чоловіка. Так, вона станом на 17.02.2020р. була зареєстрована та фактично мешкала квартирі АДРЕСА_1 , а її чоловік ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , хоча фактично проживав разом з нею. Вони перебували на обліку органах Пенсійного фонду України як отримувачі пенсії. На момент смерті чоловіка вони мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доглядали один одного. Пенсія чоловіка була основним джерелом доходу їх родини, оскільки розмір його пенсії був значно більшим за її, вона отримує мінімальний розмір пенсії.

Просить встановити факт постійного її проживання разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та встановити факт її знаходження на його утриманні.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги повністю, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що з 02.12.2000 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в Хортицькому районі м.Запоріжжя (арк.6 зворот).

Згідно копії паспорту заявниці та довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 19.02.2020р., ОСОБА_1 з 16.11.1983 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (арк.6,8).

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Запорізькій області №287 від 21.02.2020р., ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Правобережне об`єднане управління ПФУ м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком розміром: січень 2020 року - 2000 грн., лютий 2000р. - 2000грн. (арк.12).

20.02.2020р. ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника замість пенсії за віком (арк.9).

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області №0800-0231-8/6609 від 28.02.2020р., на адвокатський запит було повідомлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області з 12.04.1976 року по 21.02.2020 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з тим, що йому була призначена пенсія по інвалідності з урахуванням 13 років вислуги в розмірі 60% грошового забезпечення. Відповідно до матеріалів пенсійної справи він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 (арк.13).

Згідно довідки ГУ ПФУ в Запорізькій області, наданої на вимогу суду, ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію за віком по інвалідності в розмірі: січень 2020 року - 4795,20грн., лютий 2020р. - 4795,20грн. (арк.20).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона знає родину ОСОБА_1 понад 30 років, вони постійно та тісно спілкуються, перебувають в дружніх стосунках. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - це чоловік та дружина, вони мешкали однією родиною в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, піклувались один про одного, були пенсіонерами, але пенсія ОСОБА_2 була більшою і основним джерелом доходу родини.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає по сусідству з ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 , знає родину заявниці понад 40 років. Заявниця тривалий час мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вони були пенсіонерами, доходів їх вона не знає.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд вправі встановити юридичний факт, якщо від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт спільного проживання та факт перебування на утриманні.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація місця проживання - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти", які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти".

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозв`язку, з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Також суд вважає встановленим та доведеним факт перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні свого померлого чоловіка.

Суд приходить до такого висновку, виходячи з того, що вказані особи були подружжям, фактично мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного. Ці дії носили постійний та систематичний характер.

Також судом встановлено, що заявниця є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком, розмір якої останнім часом становив 2000 грн. Її померлий чоловік був пенсіонером та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір його пенсії в останні місяці перед смертю становив 4795,20 грн.

Пенсія чоловіка була основним і постійним джерелом засобів існування родини, після смерті чоловіка заявниця втратила це джерело і за законом має право на пенсію по втраті годувальника.

Вказаний факт підтверджується наданими суду письмовими доказами - свідоцтвом про одруження, про смерть, копією паспорту заявниці, довідками УПФУ про розмір пенсії, а також поясненнями заявниці та свідків.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при постановленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявниця, суду не надано.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії по втраті годувальника. Встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю.

Повний текст рішення виготовлено 23.03.2020 року.

Керуючись ст.2, 4, 5, 76-82, 89, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, ст.29 ЦК України, ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Сидорова