Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/209/20
Провадження №: 2/332/528/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалпегіної О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Петракея Р.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , 2008 року народження та ОСОБА_3 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , 2007 року народження та ОСОБА_6 звернулись до суду із позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі зареєстровані та проживають в у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира не приватизована. Відповідальним квартиронаймачем є позивач ОСОБА_1 . У січні 2020 року повнолітні позивачі звернулись до відповідача за отриманням свідоцтва на право власності на житло та надали повний пакет документів. 28.01.2020 р. з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району відповідачі отримали відмову в реалізації права на приватизацію, через ненадання ордеру про надання житлової площі.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до судового засідання не з`явились, про час та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 68-70). Надали заяви про підтримку заявлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у їх відсутності (а.с. 47-49).

Представник відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району також до судового засідання не з`явилась, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з вимогами ст. 328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», з наступними змінами та доповненнями, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд-це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів на житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віддані чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Судом встановлено, що з метою реалізації свого права на приватизацію, позивачі звернулись до відповідача.

Однак листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № Ф-25-3-21 від 28.01.2020 року позивачам було відмолено у проведені приватизації жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із ненаданням повного пакету документів, передбаченого п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, а саме копії ордеру про надання житлової площі (а.с.34).

Одним із конституційних прав громадян є право на житло, гарантоване ст. 47 Конституції України. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 не є приватизованою та відноситься до державного житлового фонду.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 61 ЖК Української РСР здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Позивачі зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10-12).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 302р від 17.08.2015 року ОСОБА_1 було призначено опікуном над малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 30).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 256р від 13.06.2017 року ОСОБА_4 було призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_5 та закріплено право користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Дійсно, п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396 встановлено перелік документів, які подаються особою до органу приватизації, серед яких зазначено і копію ордеру про надання жилої площі.

Зі змісту ст. 58 ЖК Української РСР, ордер на жиле приміщення є адміністративним актом виконавчого органу місцевого самоврядування та правовою підставою вселення громадян до житлового приміщення.

Розділом IV Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. N 470 передбачено, що ордер на житлове приміщення дійсний протягом 30 днів. Вказаний документ вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. Відповідно до виданого ордера в передбачене в ньому житлове приміщення вселяються як громадянин, що одержав ордер, так і члени його сім`ї, зазначені в ордері. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення.

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону (ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Судом встановлено, що позивачі постійно та протягом тривалого періоду часу проживають в квартирі АДРЕСА_1 та користуються нею. Правомірність вселення та користування позивачами вказаним житлом ніким не оспорюється, ордер на вселення до житла недійсним не визнавався, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що ненадання позивачами до органу приватизації копії ордеру на жиле приміщення не може бути перешкодою у реалізації їх права на приватизацію квартири, враховуючи також ту обставину, що позивачами право на приватизацію житла не реалізоване, житловий чек ними не використано (а.с. 13).

Згідно п.10 п.11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовляти мешканцям квартир(будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир(будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що з урахуванням всіх наявних доказів та обставин, за яких позивачі позбавлені можливості надати копію ордера про надання жилої площі, їх порушене відповідачем право на приватизацію житла підлягає судовому захисту у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти пакет документів та провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), за відсутністю ордеру на вказану квартиру.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Суддя О.Л.Шалпегіна