Ухвала

16 березня 2020 року

м. Київ

справа № 276/921/16-ц

провадження № 61-3988ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 березня

2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 січня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні відповідача, - приватний нотаріус Толстіхіна Ніна Дмитрівна,

про визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року до Верховного Суду подано вищезазначену касаційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказала, що вона не погоджується

з оскарженими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції. ОСОБА_1 висловлює власну оцінку обставин справи, однак не вказує про неправильність застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Заявник у касаційній скарзі не виклала підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою

статті 389 ЦПК України.

Враховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_1 на судові рішення

судів першої та апеляційної інстанції не містить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судових рішень, згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України подана касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Керуючись статтею 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 березня

2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 січня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні відповідача, - приватний нотаріус Толстіхіна Ніна Дмитрівна,

про визнання недійсним заповіту - повернути заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович