Справа № 569/245/20
23 березня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що їй та неповнолітнім дітям належить на праві спільної часткової власності кімната в гуртожитку. В кімнаті зареєстроване місце проживання відповідача, шлюб з яким розірвано рішенням суду в листопаді 2019 року. Відповідач з 2014 року в кімнаті не проживає, участі в ремонті не бере, не сплачує комунальні послуги. Знятися з реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає, що позбавляє її можливості повноцінно здійснювати право власності на майно.
Ухвалою суду від 22 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснила, що відповідач, її колишній чоловік, в 2014 приймав участь в АТО і з часу повернення в 2015 році в м.Рівне проживає за іншою адресою. Речі з помешкання забрав і більше не з`являвся. Оскільки відповідач зареєстрований у помешканні, змушена сплачувати за нього житлово-комунальні послуги, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Свідок ОСОБА_4 показала, що в 2015 році уклала шлюб з племінником відповідача. Проживає в одному будинку з позивачем. Після повернення з зони проведення АТО відповідач в будинку по АДРЕСА_2 не проживає. Речей відповідача в кімнаті позивача немає, її чоловік допомагав їх вивозити десь в 2016 чи 2017 році.
Свідок ОСОБА_5 показала, що проживає в кімнаті АДРЕСА_3 з 1991 року. Позивача та її родину знає тривалий час, спілкуються щоденно. Ствердила, що відповідач не проживає в кімнаті позивача з 2014 року, дітей не відвідує, не з`являється взагалі. Речі з помешкання забрав близько трьох років тому.
За згодою позивача, враховуючи наявність передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими.
Суд встановив, що кімната АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу та її неповнолітнім дітям, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ НОМЕР_6 від 7 грудня 2011 року, витягом про державну реєстрацію прав №32362170 від 7 грудня 2011 року, свідоцтвом про народження доньки ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 4 квітня 2011 року та паспортом сина ОСОБА_7 НОМЕР_5 від 2 травня 2019 року.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач зареєстрований у кімнаті АДРЕСА_1 як член сім`ї власника житла, про що свідчить довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 7 листопада 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідач у кімнаті АДРЕСА_1 не проживає з 2014 року, що встановлено з пояснень позивача та показань свідків. Доказів поважності причин відсутності відповідача в помешканні за місцем реєстрації понад один рік чи наявності домовленості між ним та власником житла суду не надано.

За нормами ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу та її неповнолітнім дітям житлом, відтак, позов підлягає до задоволення.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 грн 40 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя :