Справа №: 272/1502/19
Провадження № 2/272/110/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Палазюк В.М.

при секретарі Смолінській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок та приватизовані земельні ділянки площами : 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, та 0,51 га. для ведення особистого селянського господарства, по АДРЕСА_1 . Позивач і відповідачі, діти спадкодавця та спадкоємці за законом першої черги, однак ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів всім своїм дітям порівну, а вказаний житловий будинок заповів дочці ОСОБА_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом та за законом, прийняла спадщину та частково реалізувала свої спадкові права, оформивши право власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Однак вона не може реалізувати своє право на оформлення спадщини на житловий будинок та земельні ділянки біля нього, оскільки на них не були виготовлені правовстановлюючі документи спадкодавцем. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

До суду від позивача та її представника надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують, просять його задовольнити, розгляд справи провести в їх відсутність.

Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов визнають, заперечень не мають.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.20). Позивач, дочка померлого, спадкоємець за законом першої черги та за заповітом від 22.09.2010 року, згідно якого спадкодавець ОСОБА_4 заповів житловий будинок ОСОБА_1 , а земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу та відповідачам (а.с.17-18,25). Згідно довідки Червоненської селищної ради № 446 від 19.12.2019 року спадкодавець на момент смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 одиноко (а.с.5). Позивач спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією спадкової справи № 87/2011.

Згідно довідки Червоненської селищної ради № 428 від 09.12.2019 року у власності ОСОБА_4 знаходився житловий будинок по АДРЕСА_1 . Довідкою КП Бердичівське МБТІ підтверджується, що правовстановлюючі документи на даний будинок не зареєстровані (а.с.35).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина також на земельні ділянки площами : 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,51 га. для ведення особистого селянського господарства, які згідно витягу з рішення Глиновецької сільської ради № 14 від 18.09.1993 року були передані у приватну власність ОСОБА_4 (а.с.28).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Таким чином, позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування житлового будинку після смерті батька, тому суд визнає за нею право власності на спадковий будинок .

Разом з тим біля будинку знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,76 га., з яких 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, що належали на праві власності батьку позивача та заповітом не охоплені.

Згідно ч.2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідачі позов визнали, визнавши таким чином право позивачки на спадкування земельних ділянок, що знаходяться біля будинку. Суд приймає визнання позову відповідачами, вважаючи що таке визнання відповідає інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та прийняла спадщину, враховуючи виззнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 206, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1218, 1225, 1233, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 78, 79, 80, 81, 120 ЗК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності : на житловий будинок по АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та на земельні ділянки площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,51 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_2 , як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 а, АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 а, АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 18.03.2020 року.

Суддя:В. М. Палазюк