Провадження №4-с/523/13/20
"16" березня 2020 р. м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси в складі:
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря -Щербан О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича,
05.11.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, та після уточнення скарги 05.02.2020 р. просила визнати неправомірними дії виконавця щодо примусової реалізації предмета іпотеки (арештованого майна), а саме квартири, загальною площею 60,04 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати зняти арешт з квартири, накладений постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 31.05.2019 р. та від 18.06.2019 р.
В обгрунтування скарги ОСОБА_1 вказувала на те, що приватним виконавцем прийнято постанови, якими накладено арешт на належну їй квартиру АДРЕСА_2 , а також вчинено дії щодо передачі на реалізацію предмета іпотеки (арештованого майна) до Одеської філії ДП «СЕТАМ». Вона вважає дії приватного виконавця Притуляка В.М. щодо примусової реалізації предмета іпотеки (арештованого майна) - неправомірними, у зв`язку з чим арешт квартири підлягає зняттю, оскільки приватний виконавець не мав права звернути стягнення на квартиру, яка належить їй на праві власності, зважаючи на те, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», передбачена відповідна заборона.
Ухвалою суду від 06.02.2020 р. без виходу до нарадчої кімнати здійснено заміну учасника справи, а саме з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Інвестмент корпорейшн», оскільки 13.12.2019 р. ухвалою суду (суддя Бабаков В.П.) здійснено заміну стягувача у справі №523/7318/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим.
Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, від представника скаржника надійшла заява, згідно з якою він просив розгляд скарги здійснювати у відсутність сторони скаржника. Приватний виконавець та стягувач з заявами до суду не зверталися і про причини неявки не повідомляли.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до п. а) ч. 1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Оскільки ОСОБА_1 не отримувала копії оскаржуваних постанов, а про їх прийняття дізналася 30.10.2019 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що строк звернення був пропущений з поважних причин, тому є необхідність в поновлення їй строку для подання скарги.
27 березня 2019 року видано виконавчий лист № 523/7318/16-ц на підставі рішення від 20.03.2017 року.
31 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем (надалі - приватний виконавець) прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №59251988), про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а також окремо постанову про арешт квартири, загальною площею 60,04 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1
18 червня 2019 року приватним виконавцем прийнята постанова про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 60,04 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ..
В наступному приватним виконавцем здійснені дії щодо передачі на реалізацію предмета іпотеки (арештованого майна) до Одеської філії ДП «СЕТАМ», що підтверджується копією заявки № НОМЕР_1 .
Згідно з протоколами проведення електронних торгів №№ 428332,434057, приватний виконавець Притуляк В.М. здійснив дії щодо реалізації на електронних торгах квартири, проте 28.08.2019 року (лот № НОМЕР_2 ) та 30.09.2019 року (лот № НОМЕР_3 ) торги не відбулися.
13 грудня 2019 року Суворовським районним судом м. Одеси розглянуто заяву ТОВ «Інвестмент Корпорейшен» про заміну стягувача по цивільній справі №523/7318/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим, та постановлено ухвалу, якою замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Інвестмент Корпорейшен».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".
Нормами Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р., закріплено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Пункт 4 вказаного Закону передбачає, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
Як видно з матеріалів справи, скаржник згоду на відчуження свого житлового нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, не надавала, квартира АДРЕСА_6 використовується ОСОБА_1 як місце постійного проживання, будь-яким іншим рухомим чи нерухомим майном вона не володіє. Загальна ж площа квартири складає 60,4 кв.м, що вбачається з іпотечного договору.
За вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи встановлене та норми, які регулюють виниклі правовідносини, суд прийшов до висновку, що дії приватного виконавця щодо звернення стягнення на вказану квартиру є неправомірними, оскільки приватним виконавцем Притуляком В.М неправомірно звернуто стягнення на предмет іпотеки, зважаючи на те, що вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» забороняють примусово стягувати нерухоме житлове майно, а арешт на квартиру АДРЕСА_6 - зняттю.
При цьому суд звертає увагу на те, що за час розгляду скарги від учасників справи не надходило пояснень та заперечень, а також доказів для спростування висновків суду.
Керуючись ст.ст. 127,260,261,353,447-451 ЦПК України,
Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою.
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича щодо примусової реалізації предмета іпотеки (арештованого майна), а саме квартири, загальною площею 60,04 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом продажу на електронних торгах.
Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича зняти арешт з квартири АДРЕСА_6 , що є предметом договору іпотеки від 21.01.2008 року за номером 110, посвідченого приватним нотаріусом Пепеляшковою Анастасією Олексіївною, накладений у виконавчому провадженні № 59251988:
-постановою про арешт майна боржника від 31.05.2019 року, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 ;
-постановою про арешт майна боржника від 31.05.2019 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 60,04 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ;
-постановою про опис та арешт майна боржника від 18.06.2019 року, якою описано та накладено арешт на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 60,04 кв.м, житловою площею 37,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена і підписана 16.03.2020 р.

Суддя: