Справа № 620/827/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2020 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Яценка Є.І.,

при секретарі - Ніколенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Зачепилівка, цивільну справу №620/827/16-ц за позовом ТОВ «аісе україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

На виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 р. до Зачепилівського районного суду Харківської області 19.11.2019 р. з Управління забезпечення роботи Другої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду передана на новий розгляд до суду першої інстанції цивільна справа №620/827/16-ц за позовом ТОВ «аісе україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В позовній заяві зазначено, що 11.06.2008 між ЗАТ «АІСЕ Україна» (правонаступником якого є ТОВ «АІСЕ Україна») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Угоду №194715 та підписано Додатки №1 та №2 до неї, як невід`ємні частини цієї угоди спрямовані на придбання останнім автомобіля на основі системи «Автоплан».

Відповідно до асигнаційного акту від 28.07.2011 ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля марки Chery Amulet, 2011 року випуску, а відповідач, як передбачено в пункті 5 Угоди №194715, зобов`язався оплатити 100% вартості автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків в період з липня 2008 року по листопад 2015 року.

За договором поруки від 05.08.2011 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виступили солідарними поручителями ОСОБА_1 та зобов`язались відповідати у повному обсязі за виконання ним зобов`язань за угодою №194715 від 11 червня 2008 року.

Починаючи з грудня 2015 р., відповідач ОСОБА_1 не здійснював сплату щомісячних внесків, чим порушив умови укладеної між сторонами угоди.

Станом на день звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 сплатив лише 76,8199% вартості автомобіля в оплату щомісячних чистих внесків та 87 із 100 внесків на оплату послуг товариства.

У зв`язку із припиненням випуску автомобіля марки Chery Amulet, вартістю 79 900,00 грн., що є предметом укладеної між сторонами угоди, було здійснено заміну транспортного засобу на автомобіль марки ЗАЗ Lanos вартістю 85 000,00 грн., яка в подальшому стала базовою для розрахунку розміру щомісячних внесків в групі.

Станом на листопад 2016 року ціна автомобіля марки ЗАЗ Lanos становила 211 500,00 грн., яка і покладена в основу розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за угодою від 11.06.2008 р.

З урахуванням викладеного, ТОВ «АІСЕ Україна» просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку, з боржника та поручителів, наявну заборгованість за угодою від 11.06.2008 р. в загальному розмірі 60 573,81 грн., яка складається з суми чистого внеску 49 025,91 грн. та внесків в оплату послуг позивача в сумі 11 547,90 грн.

Представник позивача Сметанюк І.М. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. На виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 р. надав уточнений розрахунок несплачених щомісячних платежів ОСОБА_1 за Угодою №194715 та зазначив, що залишає на розсуд суду визначення розміру заборгованості ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню з нього. Додатково пояснив, що на адресу ОСОБА_1 надсилалися листи із зазначенням вартості автомобіля, яку йому було слід враховувати при розрахунку обов`язкових щомісячних повних внесків за Угодою №194715, однак підтвердити направлення листів ОСОБА_1 та отримання їх ним не мають можливості.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що дійсно ним 11.06.2008 із ЗАТ «АІСЕ Україна» (правонаступник ТОВ «АІСЕ Україна») було укладено угоду №194715 та підписано Додатки №1 та №2 до неї, як невід`ємні частини цієї угоди спрямовану на придбання останнім автомобіля на основі системи «Автоплан». ОСОБА_1 почав сплачувати щомісячні повні внески за обраний ним автомобіль марки Chery Amulet з липня 2008 року. В подальшому він 06.09.2011 р. отримав автомобіль та продовжував сплачувати щомісячні повні внески, виходячи з умов укладеної угоди №194715. Коли ним було сплачено суму визначену у вищевказаній угоді, то йому на мобільний телефон, який ним було зазначено в угоді, 31.12.2015 р. надійшло повідомлення від «інформ» про погашення заборгованості, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було припинено щомісячну сплату повних внесків.

Представник відповідача ОСОБА_4 . в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 та вказав, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 визначені недоліки, які були допущенні ПАТ «АІСЕ Україна» (правонаступник ТОВ «АІСЕ Україна») під час розрахунку заборгованості за угодою №194715 від 11.06.2008 р. В подальшому в судове засідання представником позивача було надано розрахунок уточнених несплачених щомісячних платежів за вищевказаною угодою, де також не вказано яким саме чином розраховується вартість автомобіля з якої слід обраховувати розмір щомісячних повних внесків за угодою. Крім того, представник відповідача вказав, що в матеріалах справи є лист, яким повідомляється про припинення випуску автомобіля марки Chery Amulet та те, що за базову вартість для розрахунку розміру щомісячних повних внесків в групі обрано вартість автомобіля марки ЗАЗ Lanos, який повинен був вводитись в дію з 31.10.2016 р. де вартість авто вказано 211 500,00 грн., однак відповідно до уточненого розрахунку несплачених щомісячних платежів ОСОБА_1 , дана вартість авто була вже вказана 10.04.2016 р. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду, що розрахунок сплачених платежів підписано представником ТОВ «АІСЕ Україна», а розрахунок несплачених платежів представником ПрАТ «АІСЕ Україна».

Суд, вислухавши сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України: «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»;

Згідно зі ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»;

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України: «Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства»;

Згідно ч.1 ст. 599 ЦК України: «Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином»;

Відповідно до ч. 1, ч.2 та ч.3 ст. 554 ЦК України: «1. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 3. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки»;

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України: «Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності»;

Статтею 9 угоди № 194715 від 11.06.2008 р. регламентовано, що ця угода може бути змінена за згодою сторін у випадку, коли це не суперечить Правилам функціонування Автоплану. В разі внесення змін до угоди та/або додатків до неї сторони зобов`язані укласти додаткову угоду.

Відповідно до підпункту «б» п.11.2 ст.11 Додатку№2: «Учасники системи , які вже отримали автомобіль, сплачуватимуть Повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, яка діяла на останньому Асигнаційному акті, на якому надавалося Право на отримання такого автомобіля, та яка змінюватиметься у процентному відношенні відповідно до зміни Поточної ціни нової моделі / нового Автомобіля»;

Згідно пункту 2.4 ст. 2 Договору поруки: «Співпоручителі і Кредитор цим погоджуються, що розмір забезпечених порукою вимог Кредитора до Боржника дорівнює сумі всіх Повних внесків та інших, передбачених Угодою платежів, що підлягають сплаті Боржником. На момент підписання Договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 81619,74 грн., згідно з Додатком №3»;

Відповідно до пункту 3.3 ст. 3 Договору поруки: «Співпоручителі зобов`язуються сплатити Кредиторові грошові кошти в розмірі несплачених Боржником Повних внесків протягом десяти календарних днів від дати отримання відповідного повідомлення Кредитора».

В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2008 між ЗАТ «АІСЕ Україна» (правонаступником якого є ТОВ «АІСЕ Україна») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Угоду №194715 та підписано Додатки №1 та №2 до неї, як невід`ємні частини цієї угоди, згідно умов якої позивач в рамках системи Автоплан надає відповідачу послуги спрямовані на придбання автомобіля, зазначеного в додатку №1(Chery Amulet, 2011 року випуску) за поточною ціною - 50 820,00 грн., а відповідач ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язався сплатити 100 % вартості автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати щомісячно повних внесків, які складаються із суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу.

Пунктом 5.8. статті 5 додатку №2 визначено, що ТОВ «АІСЕ Україна» зобов`язується розраховувати складові повного внеску для учасників, які одержали право на отримання автомобіля, та учасників, які його не одержали, на основі поточної ціни автомобіля, повідомленої виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором на відповідний місяць.

Таким чином, умовами угоди від 11.06.2008 р. № 194715 передбачено, що розмір внесків ОСОБА_1 розраховуються кожного місяця, у якому у відповідача виник обов`язок сплачувати внески, і залежить від поточної ціни автомобіля.

Згідно асигнаційного акту від 28.07.2011 р. ТОВ «АІСЕ Україна» надано ОСОБА_1 право на отримання автомобіля марки Chery Amulet, та з цього приводу між сторонами укладено додаток №3 до угоди № 194715 від 11.06.2008 р., яким визначено, що після отримання ОСОБА_1 права на отримання автомобіля залишок його внесків в системі Автоплан склав 81 619,74 грн.

Судом також встановлено, що 05.08.2011 р. між ПАТ «АІСЕ Україна» (правонаступником якого є ТОВ «АІСЕ Україна») та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого кожен з поручителів зобов`язався відповідати перед кредитором у повному обсязі за виконання боржником зобов`язань, що виникають з угоди № 194715 від 11.06.2008. У разі невиконання боржником зобов`язань за угодою, боржник і кожен з поручителів, відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Вказаним договором поруки забезпечено грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем, яке існувало на 28.07.2011 р. в розмірі 81 619,74 грн.

На день розгляду справи в суді зобов`язання позивача ОСОБА_1 виконано у вищевказаному розмірі в повному обсязі, про що свідчить розрахунок платежів ОСОБА_1 за Угодою №194715, наданий позивачем та який підтверджено копіями квитанцій про оплату Внесків, наданими 22.12.2016 ОСОБА_1 , згідно до яких до моменту звернення позивача до суду сплачено 81072,06 грн. А решта суми 547,68 грн. сплачена ОСОБА_1 22.12.2016 згідно квитанції №8.

06 вересня 2011 року ОСОБА_1 був наданий автомобіль марки Chery Amulet, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з статтею 11 правил функціонування «Автоплану», що є додатком № 2 до угоди від 11 червня 2008 року № 194175, якщо протягом строку дії угоди виробник та/або імпортер та/або дистриб`ютор здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати модель автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до угоди, ТОВ «АІСЕ Україна» зобов`язується замінити її відповідно новою моделлю або іншим автомобілем. Якщо поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10 % вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до угоди, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, які мають сплачувати всі учасники групи.

31 січня 2014 року постачальник автомобілів Chery - товариство з обмеженою відповідальністю «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» повідомило ТОВ «АІСЕ Україна» про завершення продажу автомобілів марки Chery Amulet.

Керуючись пунктами 10.1, 10.3 статті 10 додатку № 2, ТОВ «АІСЕ Україна» у лютому 2014 року здійснило заміну автомобіля марки Chery Amulet, ціну якого було взято за основу, на автомобіль марки ЗАЗ Lanos, який був найбільш близький за ціною. На момент такої заміни вартість автомобіля марки Chery Amulet становила 79 900 грн, а вартість автомобіля марки ЗАЗ Lanos - 85 000,00 грн.

Таким чином, з лютого 2014 року для розрахунку щомісячних внесків позивачем використовувалася поточна ціна автомобіля ЗАЗ Lanos, проте позивачем не надано суду доказів про повідомлення ОСОБА_1 про таку заміну в установленному законом порядку.

Протягом дії Графіку внесків, визначених у Додатку №1, яких мало бути 100 щомісячних платежів, ОСОБА_1 не отримував жодного повідомлення про збільшення ціни автомобіля, інше не підтверджено належними та допустимим доказами зі сторони представника ТОВ «АІСЕ Україна».

31.12.2015 від відправника «Іnfo» ОСОБА_1 отримав повідомлення, з якого вбачається, що його кредит за придбаний автомобіль погашено. Вимогу про оплату Внесків, виходячи з нової ціни автомобіля він отримав вперше разом з отриманням копії позовної заяви та доданих до неї документів 17.12.2016.

Щодо вимог до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд також вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Договором поруки від 05.11.2011 забезпечено грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем, яке існувало станом на 28.07.2011 в сумі 81619,74 грн. відповідно до Додатку №3 до Угоди №194715 від 11.06.2008. Повідомлення про збільшення обсягу зобов`язання ОСОБА_1 за Угодою №174915, порівняно із визначеним у Додатку№3 від 28.07.2011 поручителям за договором поруки від 05.08.2011 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач не направляв та згоду на їх збільшення від поручителів не отримував, а інше не підтверджено належними та допустимим доказами. Із встановленого вище вбачається, що відповідач ОСОБА_1 також не повідомляв та не міг повідомити своїх поручителів про збільшення обсягу своїх зобов`язань, так як йому також не було відомо до отримання позовної заяви про їх новий розмір. Отже, повідомлення про збільшення обсягу зобов`язань відповідача ОСОБА_1 за Угодою №174915, виходячи з нової ціни Автомобіля відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали вперше разом з отриманням копії позовної заяви та доданих до неї документів 17.12.2016 та 15.12.2016 відповідно, так як інше не підтверджено належними та допустимим доказами. На момент розгляду справи судом їх згода на збільшення обсягу зобов`язань ОСОБА_1 , забезпечених порукою, відповідно до договору поруки від 05.08.2011, також відсутня. Крім того, на день розгляду справи в суді це зобов`язання виконано у повному обсязі, про що свідчить розрахунок платежів ОСОБА_1 за Угодою №194715, наданий позивачем та який підтверджено копіями квитанцій про оплату Внесків, наданими 22.12.2016 ОСОБА_1 , згідно до яких до моменту звернення позивача до суду сплачено 81072,06 грн. А решта суми 547,68 грн. сплачена ОСОБА_1 22.12.2016 згідно квитанції №8. Отже, порука, встановлена договором поруки від 05.08.2011, який укладено між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинена виконанням у повному обсязі забезпеченого нею зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 530, 559, 554, 901 ЦК України, ст.ст. 12,13,60,81,89, 141, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ТОВ «аісе україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не було скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2020.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко