Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 листопада 2016 року по просп. Возз`єднання, 21-а в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Sandero» д/н НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «Mitsubishi Colt» державний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу. 12 січня 2017 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 20/02/17 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 06 лютого 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi Colt» державний номер НОМЕР_2 становить у розмірі 24 228,08 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості становить у розмірі 24 228,08 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу марки «Mitsubishi Colt» державний номер НОМЕР_2 , застраховано в Акціонерній страховій компанії «Омега» відповідно до полісу № АЕ/8472555 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 16 червня 2017 року інформаційним листом Акціонерної страхової компанії «Омега» позивача повідомлено про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8472555 за дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17 листопада 2016 року у розмірі 20 083,30 грн. Позивачем здійснено оплату вартості ремонтних робіт на загальну суму 33 757,62 грн. Отже різниця між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом) і страховою виплатою становить у розмірі 13 674,32 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 13 674,32 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

12 січня 2017 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 47).

Згідно звіту № 20/02/17 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 06 лютого 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi Colt» державний номер НОМЕР_2 становить у розмірі 24 228,08 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості становить у розмірі 24 228,08 грн. (а.с. 7-21).

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 13674,32 грн.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 13674,32 грн. (33757,62 грн. - 20083,30 грн.).

На підтвердження розміру відновлювального ремонту позивач надала суду наряд замовлення № НН046846 від 13 лютого 2017 року на суму 33 757,62 грн. (а.с. 23-25, 26), фіскальний чек на суму 13 391,62 грн. (а.с. 28), фіскальний чек на суму 20 366,00 грн. (а.с. 29).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу марки «Mitsubishi Colt» державний номер НОМЕР_2 , застраховано в Акціонерній страховій компанії «Омега» відповідно до полісу № АЕ/8472555 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 22).

16 червня 2017 року інформаційним листом Акціонерної страхової компанії «Омега» позивача повідомлено про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8472555 за дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17 листопада 2016 року у розмірі 20 083,30 грн. (а.с. 22).

Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, оскільки розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить у розмірі 33 757,62 грн., а сума страхового відшкодування, виплаченого на користь позивача становить у розмірі 20 083,30 грн., тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню повністю: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 13 674 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 32 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 13 674 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна