Справа № 169/465/19
Провадження № 2/169/195/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря Мисюка П.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіту на випадок своєї смерті не складав. Він є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час її відкриття, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне нерухоме майно у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. А тому просив визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, однак, подав адресовану суду заяву про те, що він повністю підтримує свій позов, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву не подали, однак, подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги позивача визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують, просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив (ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії НОМЕР_1 , виданим 06 березня 2006 року Великошкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області (а.с.8).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області 26 лютого 2019 року № 464, ОСОБА_4 на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_2 . За вказаною адресою також були зареєстровані його дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

З довідки Луківської селищної ради Турійського району Волинської області від 31 травня 2019 року № 722 видно, що ОСОБА_4 належав житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до технічного паспорта, за адресою: АДРЕСА_1 дійсно знаходяться житловий будинок ( НОМЕР_2 ) з господарськими будівлями та спорудами: сарай ( Б-1), огорожа 1, ринкова вартість яких станом на 11 червня 2019 року складає 72 991 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот дев`яносто одну) гривню (а.с.15 -21).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданим 14 березня 1981 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та проживав разом з ним без реєстрації місця проживання до його смерті в АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом про підтвердження фактичного місця проживання особи на території Грицівської селищної ради від 26 лютого 2019 року (а.с. 7, 10).

Таким чином суд вважає, що позивач згідно зі статтею 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки проживав разом з ним, допомагав вести спільне господарство тощо.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що 10 квітня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину (а.с. 49).

Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а. с. 13).

Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 , немає, що підтверджується дослідженими судом матеріалами спадкової справи №72/2019 (а.с. 49-57).

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів. Однак, відповідно до статті 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Керуючись статтями 1220, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 89, 141, 142, 200, 206, 263 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 92.7 кв м, житловою площею 63.3 кв м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай Б-1, огорожа 1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судового збору, сплаченого ним згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 21 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім`я позивача ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 17 лютого 1998 року.

Ім`я відповідача ОСОБА_2 , жителька: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 04 квітня 2000 року.

Ім`я відповідача ОСОБА_3 , житель: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий Турійським РС УДМС України у Волинській області 13 грудня 2013 року.

Повне рішення складено 23 березня 2020 року.

Головуючий