Постанова

Іменем України

19 березня 2020 року

м. Київ

справа № 359/4206/16-ц

провадження № 61-15480св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року у складі судді Муранової-Лесів І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року у складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Андрієнко А. М., Шахової О. В.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про припинення зловживання правом,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , який уточнило у процесі розгляду справи, посилаючись на те, що 04 квітня 2013 року між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір № 50008469, який складається з цього договору, Загальних умов кредитування, Графіку погашення кредиту, додаткових угод та інших документів, що можуть бути укладеними.

Згідно з умовами договору позичальник отримав 161 262,29 грн із визначенням суми кредиту в еквіваленті до іноземної валюти 19 796,50 доларів CША та суму додаткового кредиту в розмірі 60 900,30 грн, що еквівалентно 7 476,10 доларів CША. За користування коштами позичальник зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 9,9 % річних із можливістю їх зміни та остаточно повернути кредит не пізніше 15 квітня 2020 poку.

Зобов`язання забезпечені заставою транспортного засобу.

У листопаді та грудні 2015 року позичальник допустив прострочення зобов`язання, у зв`язку із чим кредитор, керуючись пунктом 3.2.1 Загальних умов кредитування, визначив строк повернення кредиту таким, що настав.

Враховуючи викладене, ТОВ «Порше Мобіліті» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 22 березня 2017 року в розмірі 352 953,50 грн, яка складається із:

- заборгованості за кредитом - 27 239,46 грн;

- заборгованості за іншими платежами - 36 818,55 грн;

- заборгованості за додатковим кредитом - 12 725,56 грн;

- 3 % річних за додатковим кредитом - 403,18 грн;

- пені згідно з пунктом 8.1 за додатковим кредитом - 1 343,93 грн;

- інфляційних втрат за додатковим кредитом - 1 590,17 грн;

- заборгованості за штрафами за кредитом - 10 941,73 грн;

- заборгованості за кредитом - 215 838,65 грн;

- заборгованості за відсотками - 26 531,97 грн;

- 3 % річних - 6 941,35 грн;

- пені згідно з пунктом 8.2 - 23 137,84 грн.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що 09 квітня 2013 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено Кредитний договір № 50008469, згідно з умовами якого йому було надано кредит в сумі 161 262, 29 грн, що еквівалентно 19 796,50 доларам США, та додатковий кредит в сумі 60 900,30 грн, що еквівалентно 7 476,10 доларам США, для придбання автомобіля марки SEAT, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 400 куб. см, рік випуску 2013.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договорами, 16 квітня 2013 року між ним та товариством було укладено договір застави № 50008469, згідно з яким він передав у заставу товариству належний йому на праві власності автомобіль.

21 грудня 2015 року йому було надіслано Вимогу (повідомлення) від 16 грудня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором від 09 квітня 2013 року № 50008469, якою ТОВ «Порше Мобіліті» вимагало від нього дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, яка станом на день направлення складала 323 487,18 грн, однак, відомості, що були визначені у такій Вимозі не відповідали дійсності, зокрема у ній було визначено, що позивачем несплачений платежі: за жовтень місяць 2015 року в сумі 8890,44 грн (рахунок-фактура № 00287306 від 05 жовтня 2015 року), який був сплачений 30 жовтня 2015 року (квитанція № 1251 ); за листопад місяць 2015 року в сумі 9 679,62 грн (рахунок-фактура № 00292725 від 02 листопада 2015 року), який був сплачений 17 грудня 2015 року (квитанція № 3702 ); за грудень місяць 2015 року в сумі 9 696,44 грн (рахунок-фактура № 00297553 від 04 грудня 2015 року), який був сплачений 12 січня 2015 року (квитанція № 8152 ).

Станом на 12 січня 2015 року чергові платежі за Кредитом та Додатковим кредитом були ним сплачені в повному обсязі, відповідно до наданих Позивачем рахунків-фактур.

Також вказав, що у Вимозі було зазначено, що ним не сплачені штрафні санкції, відповідно до статті 8.3. Договору на загальну суму 2 988,57 грн.

Згідно з пунктом 8.3. Кредитного договору від 09 квітня 2013 року № 50008469 обов`язок позичальника зі сплати визначеної таким пунктом штрафної санкції виникає з моменту направлення першої вимоги про їх сплату. Тобто виконання такого зобов`язання пов`язане з умовою направлення ТОВ «Порше Мобіліті» першої вимоги про їх сплату, проте він не отримував від ТОВ «Порше Мобіліті» вимог про сплату подібних штрафних санкцій, тому обов`язок зі сплати зазначеного платежу у нього відсутній.

Також, у Вимозі було зазначено, що були понесені витрати з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до пункту 8.5. Кредитного договору від 09 квітня 2013 року № 50008469 на загальну суму 732,94 грн, однак він не отримував вимогу про сплату зазначеної вище суми, тому обов`язок зі сплати зазначеного платежу у нього відсутній.

ТОВ «Порше Мобіліті» не було надано йому жодних обґрунтувань розрахунку завданих збитків, не визначено причинно-наслідковий зв`язок, не наведений склад формування таких збитків, не зазначено, в чому полягають такі збитки. Він не погоджував та не погоджує жодних сум зазначених витрат. У зв`язку із непогодженням ним відшкодування таких витрат, дана сума не підлягає задоволенню в безспірному порядку.

Кредит отримувався ним для придбання автомобіля, і до правовідносин сторін застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема статті 11, якою визначено, що вимога щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором втрачає чинність, у випадку усунення прострочення виконання зобов`язань протягом 30 днів з дня отримання такої вимоги.

Вимога ним була отримана 26 грудня 2016 року та, як стверджує відповідач, жодних строчених чергових платежів з оплати Кредиту та Додаткового кредиту не було, прострочена заборгованість відсутня, тому вимога втратила чинність, і як наслідок, відсутня підстава для дострокового повернення Кредиту.

Розрахунок суми кредиту в позовній заяві визначено з порушенням норм Кредитного договору від 09 квітня 2013 року № 50008469, а саме, що сума кредиту (тіла кредиту) визначається до погодженого обмінного курсу, а таким погодженим курсом є курс, визначений як курс для обчислення, тобто 8,1460 грн/долара США.

Заявляючи вимоги про дострокове повернення кредиту, ТОВ «Порше Мобіліті» зловживає своїм правом що, відповідно до статті13 ЦК України є недопустимим.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив зобов`язати ТОВ «Порше Мобіліті» припинити зловживання правом, що полягає у вимозі ТОВ «Порше Мобіліті» до нього щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором від 09 квітня 2013 року № 50008469 на підставі вимоги (повідомлення) від 16 грудня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором від 09 квітня 2013 року № 50008469.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про припинення зловживання правом задоволено.

Зобов`язано ТОВ «Порше Мобіліті» припинити зловживання правом, що полягає у вимозі ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 щодо дострокового повернення кредиту та сплату заборгованості за Кредитним договором від 09 квітня 2013 року № 50008469 згідно з Вимогою (повідомленням) від 16 грудня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором від 09 квітня 2013 року № 50008469.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що при здійсненні свого права вимоги дострокового повернення кредиту, ТОВ «Порше Мобіліті» були порушенні права відповідача, зокрема право на повернення кредиту та сплати відсотків відповідно до визначеного сторонами при укладенні кредитного договору порядку та строки.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором від 09 квітня 2013 року № 50008469 в сумі 352 953,50 грн, а також судовий збір в сумі 13 074,56 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в частині задоволення позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про припинення зловживання правом залишено без змін.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд на порушення норм процесуального права не встановив обставини у справі від яких залежить правильне вирішення спору, не з`ясував розміру заборгованості за кредитним договором, з чого вона складається, а також не перевірив періоду, за який нарахована заборгованість ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» залишено без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що визначений розмір складових заборгованості не узгоджується із іншими доказами у справі, не підтверджений належним розрахунком із визначенням конкретного періоду. Позивач у цій справі повинен був довести факт виникнення заборгованості з виконання кредитних зобов`язань та довести перед судом розмір такої заборгованості з огляду на умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства, проте таких доказів матеріали справи не містять.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2019 року представник ТОВ «Порше Мобіліті» - адвокат Чередніченко М. М. подав касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог товариства.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд переглядаючи рішення місцевого суду на порушення статті 411 ЦПК України не врахував висновки суду касаційної інстанції, помилково зазначив про те, що зобов`язання із сплати чергових платежів за жовтень, листопад та грудень 2015 року відповідачем виконані згідно з виставленими позивачем рахунками-фактурами. Проте апеляційний суд не врахував, що зазначені рахунки оплачені з простроченням більш ніж на місяць. Вимога товариства щодо дострокового повернення кредиту у встановлені вимогою строки залишилася проігнорованою відповідачем, внаслідок чого и ТОВ «Порше Мобіліті» мало всі підстави для захисту своїх порушених прав шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Суд апеляційної інстанції самостійно не визначив черговість зарахування коштів та фактично ухилився від вирішення спору по суті.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

09 квітня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 50008469, за змістом якого Договір між сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту.

Одночасно з підписанням кредитного договору сторони підписали Загальні умови кредитування.

За змістом укладеного Кредитного договору сторони визначили істотні умови договору:

- сума кредиту 161 262,29 грн, що еквівалентно 19 796,50 доларів CША:

- строк кредиту 60 місяців;

- сума Додаткового кредиту 60 900,30 грн, що еквівалентно 7 476,10 доларам США;

- курс для обчислення - курс філії КІБ ПАТ «Креді Агріколь Банк», що дорівнює 8,1460 грн/дол. США;

- процентна ставка 9,90 %;

- разова комісія за надання (розміщення) кредиту 2,50 % від суми кредиту;

- цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки SEAT, модель IBIZA, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1400 куб. см, рік випуску 2013.

Відповідно до умов договору, позичальник доручає Компанії перераховувати страхові премії на користь страхової компанії рівними місячними платежами.

Всі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування.

11 квітня 2013 року на виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 з АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу РМ90977Га/13скв, а 15 квітня 2013 року - додаткова угода № 1 до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу РМ90977Г а/1 Зсквз від 11 квітня 2013 року, вигодонабувачем за яким є позивач - ТОВ «Порше Мобіліті».

16 квітня 2013 року між сторонами укладено Договір застави транспортного засобу № 50008469.

До кредитного договору укладена Додаткова угода (дати укладення з її копії не убачається), згідно з якою сторони домовилися змінити строк кредиту, визначивши його 84 місяці.

Згідно з додатковою угодою до кредитного договору сторони домовилися підписати Графік погашення кредиту, що є невід`ємною частиною Кредитного договору, та внести відповідні зміни в Договір застави транспортного засобу протягом 10 днів з дня укладення Додаткової угоди.

Відповідно до пункту 1.3.1 Загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення Кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі.

Згідно з пунктом 1.4.3 статті 1 Загальних умов кредитування до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення Кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, Позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення Кредиту звертається до Компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення Кредиту.

Відповідно до пункту 9.4 Загальних умов кредитування, будь-які повідомлення та вимоги, передбачені Загальними умовами кредитування, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони, вказану в кредитному договорі (або іншу адресу, про яку сторона повідомить у письмовій формі; відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим стороною на 3-й (третій) робочий день з дня відправлення.

Згідно з пунктом 1.7 Загальних умов кредитування за домовленістю сторін, будь-які кошти, отримані компанією від позичальника, будуть зараховуватись у виконання зобов`язань позичальника у наступному порядку (незалежно від призначення платежу), визначеного позичальником:

у першу чергу - пеня та штрафи відповідно до ст.8 цих Загальних умов кредитування за порушення умов оплати Додаткового кредиту;

у другу чергу - прострочені проценти за користування сумою Додаткового кредиту;

у третю чергу - прострочена сума Додаткового кредиту;

у четверту чергу - строкові комісії, нараховані у зв`язку з видачею (розміщенням) Додаткового кредиту;

у п`яту чергу - чергові проценти за користування сумою Додаткового кредиту;

у шосту чергу - строкова сума Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту;

у сьому чергу - плата та штрафні санкції відповідно до статті 8 цих Загальних умов кредитування за порушення умов повернення Кредиту;

у восьму чергу - прострочені комісії по Кредиту;

у дев`яту чергу - сплачені компанією страхові платежі в порядку передбаченому пунктом 5.6 цього Кредитного договору (у випадку неотримання позичальником Додаткового кредиту від Компанії);

у десяту чергу - прострочені проценти по Кредиту;

у одинадцяту чергу - строкові комісії по Кредиту;

у дванадцяту чергу - строкові проценти за користування Кредитом;

у тринадцяту чергу - прострочена сума основного боргу по Кредиту;

у чотирнадцяту чергу - строкова сума основного боргу по кредиту,

у п`ятнадцяту чергу - інші вимоги та витрати компанії.

Відповідно до пункту 3.2.1 статті 3 Загальних умов кредитування, сторони погоджуються, що компанія має право визнати термін повернення Кредиту та Додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору у наступних випадках: (3.2.1) порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

21 грудня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» на адресу позичальника направлено вимогу (повідомлення) від 16 грудня 2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором в повному обсязі в сумі 323 487,18 грн, що складається зі:

1) дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становить еквівалент 12 434,38 доларів CША і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями КІБ ПАТ «Креді Агріколь Банк» складає - 291 499,17 грн;

2) несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 28 266,50 грн;

3) штрафних санкції відповідно до статті 8.3 Договору - 2 988,57 грн.;

4) витрат понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до Договору - 732,94 грн;

5) штраф за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15 % від суми кредиту - 0,00 грн;

6) компенсація страхових платежів відповідно до статті 5.6 Договору - 0,00 грн.

Одночасно зазначено, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання цієї вимоги (для фізичних осіб) та протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати одержання вимоги (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб), вони будуть змушені вдатися до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором. Якщо з будь-яких причин вимогу не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати його відправлення.

Вимогу позичальником отримано 26 грудня 2015 року.

16 грудня 2015 року кредитором складена вимога про дострокове виконання зобов`язань, яка отримана позичальником 26 грудня 2015 року.

З урахуванням пункту 3.3 статті 3 Загальних умов кредитування позичальник мав протягом 30 днів з дати одержання повідомлення здійснити розрахунок за зобов`язанням.

Таким чином, 26 грудня 2015 року настав строк виконання зобов`язання та кредитор втратив право здійснювати нарахування передбачених договором процентів, штрафів, зокрема і збитків відповідно до пункту 8.5 Загальних умов кредитування.

Згідно з рахунками-фактурами, наданими ТОВ «Порше Мобіліті»:

- 02 жовтня 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00285849 на суму 2 680,20 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 2 680,20 грн (з ПДВ 446,70 грн);

- 05 жовтня 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00287306 на суму 8 890,44 грн:

погашення суми кредиту - 1 529,57 грн;

проценти за користування кредитом - 4 705,81 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 1 640,07 грн.

Цей рахунок-фактура оплачено відповідачем 30 жовтня 2015 року у розмірі 8 890,44 грн. (квитанція № 1251 ).

- 02 листопада 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00292725 на суму 9 679,62 грн:

погашення суми кредиту - 1 542,20 грн;

проценти за користування кредитом - 5 246,67 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 1 875,76 грн.

Цей рахунок-фактура оплачено відповідачем 17 грудня 2015 року у розмірі 9 679,62 грн (квитанція № 3702).

- 04 листопада 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00291135 на суму 509,75 грн:

штраф - 461,04 грн;

пеня 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 48,71 грн.

- 16 листопада 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00295032 на суму 605,78 грн:

штраф - 576,55 грн;

пеня 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 29,23 грн.

- 03 грудня 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00296094 на суму 803,78 грн:

штраф - 714,63 грн;

пеня 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 89,15 грн.

- 04 грудня 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00297553 на суму 9 696,44 грн:

погашення суми кредиту - 1 554,91 грн;

проценти за користування кредитом - 5 245,76 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 1 880,78 грн.

Цей рахунок-фактура оплачено відповідачем 12 січня 2015 року у розмірі 9 696,44 грн. (квитанція № 8152 ).

- 16 грудня 2015 року товариством складено рахунок-фактуру № 00299119 на суму 66,14 грн:

пеня 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 66,14 грн.

- 04 січня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00299790 на суму 1 393,86 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 1 393,86 грн (з ПДВ 232,31 грн).

- 06 січня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00301838 на суму 10 011,94 грн:

погашення суми кредиту - 1 567,78 грн;

проценти за користування кредитом - 5 454,17 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 1 975 грн.

- 27 січня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00304085 на суму 4 200 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 3 500 грн (з ПДВ 700 грн).

- 02 лютого 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00305697 на суму 10 712,36 грн:

погашення суми кредиту - 1 580,65 грн;

проценти за користування кредитом - 5 932,54 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 184,18 грн.

- 04 лютого 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00299790 на суму 1 396,28 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 1 396,28 грн (з ПДВ 232,71 грн).

- 04 березня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00309495 на суму 11 006,83 грн:

погашення суми кредиту - 1 593,68 грн;

проценти за користування кредитом - 6 126,04 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 272,12 грн.

- 05 квітня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00313001 на суму 10 880,20 грн:

погашення суми кредиту - 1 606,88 грн;

проценти за користування кредитом - 6 024,03 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

- проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 234,30 грн.

- 06 травня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00316775 на суму 10 567,23 грн:

погашення суми кредиту - 1 620,16 грн;

проценти за користування кредитом - 5 791,24 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 140,84 грн.

- 03 червня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00320312 на суму 10 541,99 грн:

погашення суми кредиту - 1 633,52 грн;

проценти за користування кредитом - 5 760,18 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 133,30 грн.

- 05 липня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00323403 на суму 10 438,93 грн:

погашення суми кредиту - 1 646,96 грн;

проценти за користування кредитом - 5 674,46 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 102,52 грн.

- 02 серпня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00326776 на суму 10 439,34 грн:

погашення суми кредиту - 1 660,56 грн;

проценти за користування кредитом - 5 661,15 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 102,64 грн.

- 01 вересня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00331903 на суму 10 937,42 грн:

погашення суми кредиту - 1 674,25 грн;

проценти за користування кредитом - 5 996,79 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 10 937,42 грн.

- 22 вересня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00334548 на суму 25 000 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 20 833,33 грн (з ПДВ 4 166,67 грн).

- 03 жовтня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00336365 на суму 10 907,55 грн:

погашення суми кредиту - 1 688,10 грн;

проценти за користування кредитом - 5 961,99 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 242,47 грн.

- 04 жовтня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00334920 на суму 400 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 333,33 грн (з ПДВ 66,67 грн).

- 01 листопада 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00339818 на суму 10 732,13 грн:

погашення суми кредиту - 1 702,03 грн;

проценти за користування кредитом - 5 825,03 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 190,08 грн.

- 03 листопада 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00341655 на суму 400 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 333,33 грн (з ПДВ 66,67 грн).

- 12 грудня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00345212 на суму 400 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 333,33 грн (з ПДВ 66,67 грн).

- 23 грудня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00345742 на суму 48 703,37 грн:

погашення суми кредиту - 13 397,32 грн;

проценти за користування кредитом - 32 007,01 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 284,05 грн.

- 28 грудня 2016 року товариством складено рахунок-фактуру № 00345753 на суму 36 818,60 грн (з ПДВ):

інші витрати (послуги) згідно з пунктом 8.5 кредитного договору - 30 682,17 грн (з ПДВ 6 136,43 грн).

- 05 січня 2017 року товариством складено рахунок-фактуру № 00347458 на суму 10 123 грн:

погашення суми кредиту - 1 482,49 грн;

проценти за користування кредитом - 5 279,91 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 345,61 грн.

- 01 лютого 2017 року товариством складено рахунок-фактуру № 00350410 на суму 10 247,88 грн:

погашення суми кредиту - 1 494,71 грн;

проценти за користування кредитом - 5 351,11 грн;

погашення суми додаткового кредиту-1 - 1 014,99 грн;

проценти за користування додатковим кредитом-1 - 2 387,07 грн.

- 01 березня 2017 року товариством складено рахунок-фактуру № 00355450 на суму 6 868,58 грн:

погашення суми кредиту - 1 507,01 грн;

проценти за користування кредитом - 5 361,57 грн.

ОСОБА_1 на виконання своїх кредитних зобов`язань сплачено 30 жовтня 2015 року 8 890,44 грн відповідно до рахунку-фактури від 05 жовтня 2015 року № 00287306; 17 грудня 2015 року - 9 679,62 грн відповідно до рахунку-фактури від 02 листопада 2015 року № 00292725; 12 січня 2016 року - 9 696,44 грн відповідно до рахунку-фактури від 04 грудня 2015 року № 00297553.

Тобто зобов`язання зі сплати чергових платежів за жовтень, листопад та грудень 2015 року боржником виконані відповідно до виставлених позивачем рахунків-фактур.

Згідно з пунктом 8.3 статті 8 Загальних умов кредитування обов`язок зі сплати платежів у формі штрафу пов`язаний із фактом направлення відповідачу позивачем відповідного рахунку, оформленого у відповідності до вимог пункту 9.4 Загальних умов кредитування. Проте позивачем не надано доказів направлення відповідачу відповідних рахунків та доводами апеляційної скарги такі висновки суду не спростовуються.

Отримані від відповідача кошти зараховувалися з порушенням порядку зарахування, визначеного пунктом 1.7 Загальних умов кредитування, зокрема в рахунок погашення інших витрат (без визначення складових таких витрат), а також штрафу, про нарахування якого відповідач не був повідомленим у визначеному порядку.

Зокрема з наданого позивачем розрахунку убачається, що отримані від відповідача кошти в період з вересня по жовтень 2015 року зараховувалися із призначенням платежу «інші витрати», що суперечить пункту 1.7 Загальних умов кредитування. При цьому матеріали справи не містять ані складових та належного розрахунку таких витрат, ані відомостей про направлення відповідачу рахунку-фактури на оплату цих витрат.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

03 вересня 2019 року справа № 359/4206/16-ц надійшла до Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, належним чином оцінивши всі докази у їх сукупності, врахувавши правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, принцип справедливості рішення суду, дійшов обґрунтованого висновку про те, що 16 грудня 2015 року кредитором складена вимога про дострокове виконання зобов`язань, яка отримана позичальником 26 грудня 2015 року, що дає підстави для висновку про те, що 26 грудня 2015 року настав строк виконання зобов`язання та кредитор втратив право здійснювати передбачені договором проценти, штрафи, зокрема і збитки відповідно до пункту 8.5 Загальних умов кредитування.

За даними наданого позивачем розрахунку станом на 16 грудня 2015 року у відповідача відсутня була заборгованість несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) на визначену у вимозі суму 28 266,50 грн, натомість цей розрахунок зазначає про наявність боргу в сумі 9 696,44 грн за черговим платежем відповідно до платіжного доручення від 04 грудня 2015 року. Вказана сума була сплачена боржником 12 січня 2015 року.

Окрім того, в частині штрафних санкцій розрахунок заборгованості станом на 15 грудня 2015 року містить відомості про нарахування штрафу на загальну суму 1 752,22 грн, що також не відповідає відомостям, зазначеним у вимозі про дострокове виконання зобов`язання.

Таким чином, дані щодо невиконаних зобов`язань, вказані у вимозі від 16 грудня 2015 року, не відповідають даним, вказаним у розрахунку заборгованості.

Внесення чергових та інших платежів кореспондується з оформленням позивачем та направленням відповідачу рахунку-фактуру, що визначено умовами договору та обумовлено тим, що графік платежів визначено у доларах США, при цьому оплата проводиться у гривні за діючим обмінним курсом КІБ ПАТ «Креді Агріколь Банк» на дату складання рахунку-фактуру.

Матеріали справи не містять належного розрахунку із визначенням усіх складових боргу станом на час встановлення дострокового виконання зобов`язання та періоду нарахування, який би узгоджувався з дослідженими у справі доказами, при цьому відсутність належних вихідних даних, зокрема доказів на підтвердження даних про час складання відповідних рахунків-фактур та надання їх відповідачу для оплати, унеможливлює проведення судом відповідних розрахунків.

Судами також встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року у справі № 359/7556/16-ц визнано таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. 27 січня 2016 року виконавчий напис № 75 про звернення стягнення на транспортний засіб марки Seat, модель IBIZA, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 1390 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_22 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили.

Проте, 23 грудня 2016 року на підставі вказаного виконавчого напису відбулася реалізація в межах виконавчого провадження автомобіля, що був предметом застави, та на рахунок позивача перераховано 225 362,23 грн.

Також на виконання частини п`ятої статті 411 ЦПК України та з метою дотримання завдань та основних засад цивільного судочинства, апеляційним судом витребувано у ТОВ «Порше Мобіліті» розрахунок заборгованості з урахуванням із зазначенням складових заборгованості за кредитним договором та періоду нарахування.

На виконання вимог суду, товариство надало письмові пояснення із зазначенням про інший розмір складових заборгованості (без надання розрахунку та визначення періоду, вказуючи як помилкове нарахування заборгованості на суму 16 062,84 грн), а саме:

4 484,21 грн - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів;

15 992,59 грн - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за процентами за користування кредитом ( нараховані після направлення вимоги 21 грудня 2015 року);

6 762,66 грн - сума заборгованості за Додатковим кредитом та процентами;

88,35 грн - сума 3 % річних за час прострочення по сплаті платежів за Кредитом та Додатковим кредитом;

294,49 грн - сума пені за прострочення виконання зобов`язання по сплаті чергових платежів за Кредитом (після направлення вимоги 21 грудня 2015 року);

36 818,55 грн - сума заборгованості за іншими витратами позивача;

215 838,65 грн - заборгованість за кредитом;

26 531,97 грн - заборгованість за відсотками;

6 941,35 грн - 3 % річних;

23 137,84 грн - пеня згідно з пунктом 8.2 договору.

Однак, визначений розмір складових заборгованості не узгоджується з іншими доказами у справі, не підтверджений належним розрахунком із визначенням конкретного періоду.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Враховуючи викладене, переглядаючи рішення місцевого суду апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ТОВ «Порше Мобіліті» факту виникнення заборгованості по виконанню кредитних зобов`язань та розмір заборгованості.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а спрямовані виключно на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин.

Доводи касаційної скарги є аналогічними аргументам апеляційної скарги, які суд апеляційної інстанції належним чином перевірив та, ухвалюючи рішення, спростував з наведенням відповідних обґрунтованих мотивів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів попередніх інстанцій.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська