Провадження №2/369/911/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

Головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Головатюк В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.10. 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача заявив усний відвід головуючому судді оскільки вважає суддю упередженим в розумінні ст. 36 ЦПК України, оскільки, на думку представника відповідача, головуючий суддя в ході судового розгляду перебивав питання представника відповідача представнику позивача, та задавав якісь «не такі» питання представнику відповідача, що на думку представника відповідача в своїй сукупності свідчить по упередженість головуючого судді стосовно сторони відповідача та зацікавленність суду у винесенні рішення на користь позивача.

Згідно вимог ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлений відвід є необгрунтованим, оскільки не ґрунтується на вимогах ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді. Будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, сторона відповідача, суду не надали.

Суд звертає увагу представника відповідача, що згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінюючи доводи відводу, заявленого представником відповідача, суд зауважує, що згідно вимог ст. 214 ЦПК України головуючий вчиняє всі необхідні дії для виконання завдань цивільного судочинства,в тому числі шляхом усування з судового розгляду всього, що не має істотного значення для вирішення справи.

Питання оцінки істотності значення, в тому числі, окремих питань або тверджень учасників справи, є виключною прерогативою суду та способом реалізації його дискреційних повноважень з метою розгляду справ та ухвалення законного та обґрунтованого рішення, втручання в які в боку сторонніх осіб не дозволяється в силу приписів ст.. 6 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

З іншого боку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 216 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані, в тому числі, беззаперечно виконувати розпорядження головуючого.

Таким чином, суд вправі знімати будь-які питання учасників, якщо такі питання не мають правового значення для вирішення справи, при цьому питання оцінки істотності значення є виключною компетенцією суду, а розпорядження головуючого з таких питань підлягають обов`язковому виконанню учасниками справи в незалежності від згоди або незгоди учасників з такими розпорядженнями.

Відтак, власна суб`єктивна оцінка представника відповідача процесуальних дій головуючого по справі в судовому засіданні не може бути підставою для відводу в розумінні ст. 36 ЦПК України, окрім цього, судом встановлено, що будь-які питання представника відповідача до представника позивача в ході судового засідання судом не знімались, відтак, представник відповідача мав процесуальну можливість поставити представнику позивача будь-які питання за власним розсудом, на які були надані відповіді представником позивача.

На підставі викладеного заява про відвід задоволенню не підлягає, оскільки подана сьогодні, судове провадження підлягає продовженню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 36-40, ст. 252 ЦПК України, суд-

постановив:

У задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя М.Д. Медведський