Справа № 950/265/20
Номер провадження 2/950/224/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2020 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Стеценка В. А.,
за участю секретаря - Радковській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням;
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що він являються власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована також і відповідачка ОСОБА_2 , хоча фактично вона не проживає за даною адресою з квітня 2015 року. Реєстрація відповідачки у житловому будинку перешкоджає позивачеві у вільному розпорядженні і користування майном.
Тому позивач звернувся до суду і просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідачка в судове засідання теж не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином.
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З паспорта, картки (а.с.3), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 .
З рішення № 580/1402/19 від 23.07.2019 року Лебединського районного суду (а.с.4) дослідженого в судовому засіданні встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнанняґ права власності на будинок і земельну ділянку задоволено.
З інформації (а.с.6) дослідженої в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрував право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .
З довідки (а.с.7) дослідженої в судовому засіданні встановлено, що за архівними інвентаризаційними документами КП «БТІ» ВК Лебединської міської ради» житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі рішення Лебединського районного суду від 23.07.2019 року. На земельній ділянці знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок дерев`яний під літ. «А» загальною площею 80,3 кв.м., житловою 52,7 кв.м., веранда цегляна під літ. «а»; гараж цегляний під літ. «Б»; сарай з шлакоблоку під літ. «Б1»; сарай з шлакоблоку під літ. «Б2»; навіс з дошки під літ. «Г»; навіс з дошки під літ. «Д»; навісу з дошки під літ. «Д1»; огорожа з дерева під літ. «№1-2».
З довідки (а.с.8) дослідженої в судовому засіданні встановлено, що по АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З довідки (а.с.10) дослідженої в судовому засіданні наданої депутатом Лебединської міської ради, встановлено, що ОСОБА_2 , 1979 року народження зареєстрована по АДРЕСА_1 , але з квітня 2015 року за вищевказаною адресою не проживає.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами має місце спір, пов`язаний з правом власності та житловими правовідносинами, позов обґрунтований і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що позивач являється власником по будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована також і відповідачка, хоча фактично вона не проживає за даною адресою з 2015 року. Реєстрація відповідачки в будинку позивачки перешкоджає йому на вільне розпорядження і користування майном.
Вказані обставини стверджуються матеріалами справи та не були оспорені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. с т. 316, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності на місці проживання без поважних причин понад один рік.
Суд враховує те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення її розгляду.
Крім цього, суд бере до уваги те, що позивачка не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Також суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем було доведено те, щовідповідачка не користуються житлом, протягом строку, який перевищує один рік, не проживає у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є позивачка, та не приймають мір для її утримання, внаслідок чого право власності позивачки на майно є порушеним.
В той же час відповідачкою не було доведено того, що вона була тимчасово відсутньою за місцем реєстрації протягом строку, меншого за один рік.
Тому суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 391, 405 ЦК України;
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовільнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Стеценко В. А.