Провадження № 2/344/130/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

позивача

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Цепенди А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західекспорт» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, скасування реєстрації автомобіля та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західекспорт» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, скасування реєстрації автомобіля та визнання права власності.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29.08.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , шляхом оформлення довідки-рахунку серії ДПІ № 377040 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - автобуса-D марки SETRA S 215 HD, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Позивачем умови укладеного договору виконано в повному обсязі, транспортний засіб передано відповідачу шляхом зняття його з обліку для реалізації та наступною реєстрацією автобуса за відповідачем у ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Івано-Франківськ, Тисменицького та Тлумацького районів (за зареєстрованим місцем проживання відповідача), передано технічні документи та ключі на автобус. Між тим, відповідачем обов`язку щодо оплати позивачу обумовленої вартості продажу автобуса 57 000,30грн. не виконано, у зв`язку із чим позивач звертається за захистом свого порушеного права до суду у спосіб, наданий позивачу нормами законодавства. Зважаючи на положення нормативно-правових актів, які регулюють спірні відносини, слід дійти висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Договір купівлі-продажу позивач укладав з конкретною ціллю - розраховував отримати кошти в розмірі обумовленому сторонами 57 000,30грн., що станом на дату укладання договору складало вартість автобуса. На даний час позивач повністю позбавлений можливості отримати те, на що розраховував. Більш ніж через 2 роки з моменту придбання автобуса, відповідачем не оплачено позивачу його вартість. У спірних правовідносинах наявне істотне порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу, відтак, вказаний договір підлягає до розірвання згідно вимог ст. 651 ЦК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (с. Барашков В.В.) від 28.08.2015 року відкрито провадження у справі (а.с. 14).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду ОСОБА_3 № 17 від 22.01.2016 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи, у зв`язку зі смертю судді Барашкова В.В. (а.с. 35).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Мелещенко л.В. (а.с. 36).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року (головуючий суддя Мелещенко Л.В.) до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23 (а.с. 72).

У зв`язку із закінченням 24.04.2017 року п`ятирічного строку призначення судді Мелещенко Л.В. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 57 від 04.05.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи (а.с. 101).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 102).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.05.2017 року (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження (а.с. 103).

Відповідач ОСОБА_1 подав заперечення на позов, у якому зазначає, що він ніколи не погоджував з позивачем будь-яких умов щодо укладення договору купівлі продажу. Тобто позивач звернувся з позовом до суду про розірвання умов договору, який ніколи не укладався. Обраний спосіб захисту права є таким, що не відповідає визначеним чинним законодавством способам захисту прав та є наслідком помилки позивача. Транспортний засіб, на який позивач просить визнати за ним право власності, дійсно зареєстрований за ним з 29.08.2013 року в органах МРЕО ДАІ УМВСУ в Івано-Франківській області. Зважаючи, що транспортний засіб зареєстрований за ним, тому відсутні підстави для визнання права власності за позивачем.

Представник третьої особи - Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області подав письмові заперечення, у яких зазначив, що з позовної заяви та документальних доказів по справі вбачається, що жодного договору купівлі-продажу автобуса між ТОВ «Західексгюрт» та ОСОБА_1 , який директор ТОВ «Західекспорт» просить розірвати, укладено не було, а отже позовна вимога про розірвання договору купівлі-продажу автобуса є безпідставною, а тому до задоволення не підлягає. Разом з тим, перереєстрація автобуса була здійснена працівниками ВРЕР ДАІ на підставі довідки-рахунку, виданої 29.08.2013 року приватним підприємством «Бікор» та інших документів визначених Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388.

Представник позивача не прибув в судове засідання, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача та підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач та його представник, в судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог. В подальшому не прибули в судове засідання.

Представник третьої особи заперечив щодо позовних вимог. В подальшому не прибув в судове засідання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як слідує з матеріалів справи, 29.08.2013 року Приватним підприємством «Бікор» оформлено довідку-рахунок серії ДПІ № 377040, яка видана ОСОБА_1 про те, що йому продано і видано автобус-D, марки SETRA S 215 HD, кузов № НОМЕР_2 вартістю 57 330 грн. (а.с. 7).

З копії облікової картки № НОМЕР_3 від 29.08.2013 року вбачається про зняття з обліку автобуса-D, марки SETRA S 215 HD, кузов № НОМЕР_2 для реалізації, 1998 року випуску, попередній номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до частин 1-4 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, перереєстрація автобуса була здійснена працівниками ВРЕР ДАІ на підставі довідки-рахунку виданої 29.08.2013 року приватним підприємством «Бікор».

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, який діяв в період перереєстрації автобуса, було передбачено, що документом який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, його складових частин, що має ідентифікаційні номери, є засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплена печаткою довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1 Порядку, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Бланки довідок-рахунків є бланками суворої звітності і виготовляються відповідно до порядку виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку.

Довідка-рахунок - це документ який підтверджує право власності покупця на транспортний засіб. Водночас довідка-рахунок є розрахунковим документом оскільки в ній зазначається сума коштів, що виручена за реалізацію транспортного засобу.

29.08.2013 року Приватним підприємством «Бікор» оформлено довідку-рахунок серії ДПІ № 377040, яка видана ОСОБА_1 про те, що йому продано і видано автобус-D, марки SETRA S 215 HD, кузов № НОМЕР_2 вартістю 57 330 грн. (а.с. 7).

В той же час, суду не представлено належних доказів укладення договору купівлі-продажу автобуса між ТОВ «Західекспорт» та ОСОБА_1 , який позивач просить розірвати.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують, що договір купівлі-продажу між ТОВ «Західекспорт» та ОСОБА_1 не укладався.

Зважаючи на відсутність доказів укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу між сторонами та факт перереєстрації автобуса за довідкою-рахунком «Бікор» за ОСОБА_1 , вимога про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу є безпідставною.

В свою чергу, вимоги позову про скасування реєстрації транспортного засобу та визнання на нього права власності є похідними вимогами, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західекспорт» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля, скасування реєстрації автомобіля та визнання права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 23.03.2020 року.