Провадження № 2/243/1359/2020
Справа № 243/2942/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

31 березня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Так, за правилами частини 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви ОСОБА_2 додано дві квитанції про сплату судового збору: № 0.4.1 від 05 червня 2019 р. на суму 768,40 (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) та № АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 . 1 на суму 3, 12 (три грн. 12 коп.) від 05 липня 2019 року.

Відповідно до даних сайту Судова влада, позивач ОСОБА_1 звертався із вказаним позовом до суду шість разів, справа, в якій вирішується питання про відкриття провадження подана до суду всьоме.

Відповідно до довідки Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/2942/20/18273/2020 від 15 квітня 2020 року, вперше позивач звернувся 10 червня 2019 року справа № 243/6087/19, де ним була долучена квитанція: № 0.4.1 від 05 червня 2019 року на суму 768,40 (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Ухвалою суду від 19 липня 2019 року № 243/6087/19 (головуючий суддя Гончарова А.О.) позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю була повернута позивачу у зв`язку з недоплатою судового збору. Судовий збір не повертався.

Після чого, позивачем подано позов повторно 02 серпня 2019 року у справі № 243/8730/19 (головуючий суддя Сидоренко І.О.).

Як видно із довідки Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/2942/20/18273/2020 від 15 квітня 2020 року до позову від 02 серпня 2019 року у справі № 243/8730/19 додано дві квитанції про сплату судового збору: № 0.4.1 від 05 червня 2019 р. на суму 768,40 (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) та № АТ КБ ПриватБанк № 0.1. 1 на суму 3, 12 (три грн. 12 коп.)

При цьому, ухвалою суду від 15 серпня 2019 року провадження у справі № 243/8730/19 відкрито, а ухвалою суду від 07 листопада 2019 року позовну заяву залишено без розгляду за заявою представника позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Отже, нормами згаданого законодавчого акту прямо передбачається вимога про сплату коштів на загальних підставах за подання повторного позову у разі залишення первісного позову без розгляду ( ч.5 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстав для повторного використання квитанцій про сплату судового збору, які додані до позову, не вбачається, оскільки ці квитанції проходили як платіжні документи у справі № 243/8730/19, де ухвалою суду від 07 листопада 2019 року позовну заяву залишено без розгляду за заявою представника позивача у справі.

В даному випадку, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та додати до позовної заяви документ про сплату судового збору, що відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

За змістом частини 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 2 п.1 ч. 2 вказаної статті, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання до суду даного позову становить - 840 грн. 80 коп..

Частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Згідно із частиною 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю залишити без руху та надати позивачеві строк в 10 (десять) днів з дня вручення йому копії цієї ухвали для надання суду:

- документів, що підтверджують сплату судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., якщо документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону відсутні.

Кошти в оплату судового збору мають бути перераховані на рахунок отримувача UA0005075, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - Слов`янське УК/м. Слов`янськ/22030101, код ЄДРПОУ - 37803368, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачці.

Роз`яснити в цій ухвалі, що в разі перебування позивача у скрутному матеріальному положенні, він має право подати відповідне клопотання про відстрочення, розстрочення, або звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», про що надати відповідні докази.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Ільяшевич