ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» березня 2020 року

м. Харків

справа № 636/4624/19-ц

провадження № 22ц/818/2199/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора Шаровкіна В.М., представник відповідача Кужелєва С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 30 січня 2020 року в складі судді Дьоміної О.П.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора Шаровкіна В.М. про розірвання договору оренди земельної ділянки та просила припинити шляхом розірвання договори оренди земельних ділянок без номеру, укладені 19 жовтня 2015 року між нею та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора Шаровкіна В.М. щодо земельної ділянки площею 3,6791 га, кадастровий номер :02:000:0262, та земельної ділянки площею 3,6791, кадастровий номер :02:000:0263, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, та скасувати їх реєстрацію; вирішити питання щодо судових витрат.

04 грудня 2019 року від представниці Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» до суду надійшло клопотання про проведення судової еколого-ґрунтознавчої експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що в обґрунтування позову про розірвання договорів оренди ОСОБА_1 посилалась на нібито порушення відповідачем допустимих норм періодичності вирощування культури на одному і тому ж полі та погіршення показників родючості ґрунту належних їй земельних ділянок у порівнянні з 2011 роком, на підтвердження чого надала дані агрохімічних паспортів № 120926 та № 120927, відповідно до яких вміст гумусу на її земельних ділянках станом на 2018 рік становить 3,0% та 3,2%.

Вказала, що на переконання відповідача агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на земельних ділянках позивачки не відповідає тому стану, що зафіксований в агрохімічних паспортах поля та висновку за результатами лабораторного обстеження як погіршення (деградації) через дегуміфікацію та виснаження, у зв`язку з чим відповідачем замовлено в незалежній лабораторії дослідження з агрохімічного аналізу ґрунту щодо земельних ділянок позивачки, відповідно до результатів якого встановлено, що вміст гумусу на її земельних ділянках становить 5,2%.

Зазначила, що внаслідок значних розбіжностей між даними, наведеними у доказах, наданих сторонами, а також враховуючи, що перевірка стану земельних ділянок в даному випадку можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань у галузі екології та ґрунтознавства, необхідно призначити у справі судову еколого-ґрунтознавчу експертизу.

Просила призначити у справі судову еколого-ґрунтознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання:

який агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на даний час (на час проведення експертизи) земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0263, площею 3,6791 га, та земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0262, площею 3,6791 га, які знаходяться на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва?

чи є агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на даний час (на час проведення експертизи) земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0263, площею 3,6791 га, та земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0262, площею 3,6791 га, які знаходяться на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, таким, який істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки?

Просила забори ґрунту здійснювати в присутності сторін по справі; проведення експертизи доручити фахівцям Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, надавши у їх розпорядження матеріали справи та попередивши їх про кримінальну відповідальність, та зупинити провадження на час проведення експертизи.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30 січня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової еколого-ґрунтознавчої експертизи задоволено; призначено у справі судову еколого-ґрунтознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлено такі питання:

який агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на час проведення експертизи земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0262, площею 3,6791 га, та земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0263, площею 3,6791 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області?

чи є агрохімічний стан та стан родючості ґрунту на час проведення експертизи земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0262, площею 3,6791 га, та земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0263, площею 3,6791 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, таким пошкодженням об`єктів оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договорами використанню земельних ділянок?

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384-386 КК України; копію ухвали направлено експертній установі для проведення експертизи, у розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи; витрати за проведення експертизи покладено на відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк», роз`яснивши йому положення статті 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та у задоволенні клопотання про призначення експертизи у справі відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Зокрема, зазначила, що нею надано належні докази у справі на підтвердження погіршення родючості ґрунту на її земельних ділянках; що з наданого відповідачем результату агротехнічного аналізу зразків ґрунту, проведеного ТОВ «Ірлен», неможливо встановити, коли саме зроблено такий аналіз та на чиє замовлення, зразки ґрунту не відібрано відповідно до вимог ДСТУ, тобто гарантій достовірності такого звіту немає; що немає будь-яких сумнівів в об`єктивності досліджень, проведених Харківською філією ДУ «Держґрунтохорона», всі дані щодо стану агрохімічних показників ґрунтів по Харківській області знаходяться в цьому закладі, та жодна організація, установа чи заклад не мають доступу до цих даних і не можуть проводити дослідження якості ґрунтів та їх агрохімічних показників; що клопотання про виклик у судове засідання представника Харківської філії ДУ «Держґрунтохорона» до призначення експертизи судом не вирішено; що суд не позбавлений можливості призначити експертизу у справі й під час судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання; що суд прийняв судове рішення про призначення експертизи без урахування її думки та думки її представника; що поставлені експертам питання не відповідають правовій позиції Верховного Суду щодо мети проведення експертизи за цією категорією справи; що у резолютивній частині ухвали суду зазначено порядок її оскарження, який не відповідає ЦПК України.

06 березня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представниці відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважала, що судове рішення є законним, а апеляційна скарга необгрунтованою. При цьому посилалася на те, що перевірка стану земельних ділянок в даному випадку можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області екології та грунтознавства, тому призначення еколого-ґрунтознавчої експертизи є доцільним. Вказала, що при ухваленні судового рішення порушень норм процесуального права також не було, оскільки представник позивачки був присутній під час проведення підготовчого засідання та заперечував проти проведення експертизи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. До суду апеляційної інстанції надійшли заяви від учасників справи про розгляд справи за їх відсутності, які задоволено.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якого судова колегія погоджується, мотивована тим, що для з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, отже наявні підстави для призначення експертизи.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Згідно пункту 8.1. розділу 8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) об`єктами екологічної експертизи є матеріальні і матеріалізовані джерела інформації, що містять фактичні дані про обставини надзвичайної екологічної ситуації, зокрема: локальна земельна ділянка, на якій виявлені ознаки негативного антропогенного впливу, у тому числі, забруднені земельні ділянки, ділянки із частковим або повним руйнуванням родючого шару ґрунту; проби атмосферного повітря, води, ґрунту, відібрані в межах антропогенного забруднення навколишнього середовища; відомості з технічної документації й актів перевірки екологічного стану об`єктів; результати обстеження об`єктів навколишнього середовища санітарно-епідеміологічними, природоохоронними й іншими спеціально уповноваженими органами; інші джерела інформації про негативний антропогенний вплив на навколишнє середовище.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» в особі директора Шаровкіна В.М. про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що належні їй земельні ділянки перебувають у оренді Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», та відповідач не дотримується режиму використання земель, екологічної безпеки землекористування і вимог щодо збереження родючості ґрунтів на території її земельних ділянок, зокрема, протягом трьох років поспіль вирощує на них лише соняшник, що є підставою для розірвання укладених між сторонами договорів оренди.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до пункту третього частини 1 статті 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених норм, дострокове розірвання договору оренди землі можливе на вимогу однієї із сторін в разі такого невиконання своїх обов`язків другою стороною, що є істотним, тобто завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значною мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів тощо.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, обставини щодо стану родючості ґрунту на орендованих земельних ділянках входять до предмету доказування у цій справі, та від наявності чи відсутності відповідних обставин залежить правильне вирішення спору.

На підтвердження своїх доводів щодо погіршення стану родючості ґрунтів на належних їй земельних ділянках ОСОБА_1 надала до суду копії інформації Харківської філії ДУ «Держрунтохорона» стосовно стану агрохімічних показників ґрунтів (2011 рік), агрохімічні паспорти поля, земельної ділянки щодо спірних земельних ділянок станом на 2018 рік та висновок Харківської філії ДУ «Держрунтохорона» від 16 листопада 2018 року за результатами лабораторного обстеження якості ґрунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель сільгосппризначення на території Чкалівської селищної громади с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, з якого вбачається, що на підставі порівняльного аналізу результатів агрохімічного обстеження 2011 та 2018 років встановлено, що вміст органічної речовини (гумусу) був високим, а став підвищеним, тобто у процентному відношенні знизився з 4,1% до 3,3 %, що є значним погіршенням родючості ґрунтів, основною причиною чого є господарська діяльність, тобто недотримання культури землеробства (а. с. 21, 22, 23, 25-29).

В свою чергу, заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 , відповідач надав до суду копію результатів агрохімічного аналізу зразків ґрунту земельних ділянок ОСОБА_1 , проведеного Науково-дослідницьким центром ТОВ «Ірлен», з якого вбачається, що вміст органічної речовини (гумусу) на земельних ділянках становить 5,2% (а. с. 96).

Враховуючи, що надані сторонами докази містять розбіжності щодо показників вмісту органічної речовини (гумусу) на спірних земельних ділянках, та для встановлення обставин щодо стану родючості ґрунту на орендованих земельних ділянках необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, оскільки суд не є фахівцем у галузі екології та ґрунтознавства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності призначення експертизи у справі.

Оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі еколого - ґрунтознавчої експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги та заперечення проти них.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що нею надано належні докази у справі на підтвердження погіршення родючості ґрунту на її земельних ділянках, зокрема, довідку-інформацію щодо стану агрохімічних показників ґрунтів за попередні роки та агрохімічні паспорти на теперішній час, для розробки яких зроблено проби ґрунту, висновок Харківської філії ДУ «Держґрунтохорона» за результатами лабораторного обстеження якості ґрунтів та порівняльного аналізу агрохімічної паспортизації земель, для якого співробітники цієї установи із залученням Чкалівської селищної громади відібрали зразки ґрунту; що з наданого відповідачем результату агротехнічного аналізу зразків ґрунту, проведеного ТОВ «Ірлен» неможливо встановити, коли саме зроблено такий аналіз та на чиє замовлення, зразки ґрунту не відібрано відповідно до вимог ДСТУ, тобто гарантій достовірності такого звіту немає; що немає будь-яких сумнівів в об`єктивності досліджень, проведених Харківською філією ДУ «Держґрунтохорона», судова колегія відхиляє, оскільки вони стосуються оцінки доказів по суті спору, що не є предметом розгляду суду під час вирішення питання про призначення експертизи у справі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що всі дані щодо стану агрохімічних показників ґрунтів по Харківській області знаходяться в Харківській філії ДУ «Держґрунтохорона», та жодна організація, установа чи заклад не мають доступу до цих даних і не можуть проводити дослідження якості ґрунтів та їх агрохімічних показників, є безпідставними, оскільки законом не обмежено коло суб`єктів, які уповноважені проводити судову еколого-ґрунтознавчу експертизу. Доказів неможливості проведення судової експертизи у справі експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яким вона доручена, матеріали справи не містять.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що судом не вирішено її клопотання про виклик у судове засідання представника Харківської філії ДУ «Держґрунтохорона» перед розглядом питання про призначення експертизи, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки представник зазначеної установи може бути допитаний у судовому засіданні й після проведення експертизи.

Аргументи ОСОБА_1 щодо того, що суд не позбавлений можливості призначити експертизу у справі й під час судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання, висновків суду щодо необхідності призначення експертизи у справі не спростовують. Крім того, згідно вимог статей 189, 197 ЦПК України зібрання доказів є одним із завдань підготовчого провадження у справі та у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи. Тобто, призначення експертизи під час підготовчого провадження у справі є доцільним та відповідає його меті.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що суд прийняв судове рішення про призначення експертизи без урахування її думки та думки її представника, є безпідставними, оскільки як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, у ній викладено позицію позивачки щодо заперечення проти призначення експертизи у справі та надано їй відповідну оцінку.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що поставлені експертам питання не відповідають правовій позиції Верховного Суду щодо мети проведення експертизи за цією категорією справи, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки апеляційна скарга не містить посилань на конкретні судові рішення Верховного Суду, яким суперечила б оскаржувана ухвала суду.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що судом першої інстанції в абзаці одинадцятому резолютивної частини помилково зазначено, що ухвала оскаржується тільки в частині зупинення провадження у справі та через суд першої інстанції, однак це не вплинуло на правильні висновки суду по суті та не порушило права учасників справи, які скористалися правом апеляційного оскарження та оскаржили ухвалу суду першої інстанції у встановленому законом порядку. Апеляційну скаргу прийнято до провадження та розглянуто повністю, а не тільки в частині зупинення провадження у справі. Будь - які негативні наслідки для учасників справи у зв`язку з зазначеним вище в абзаці одинадцятому резолютивної частини судового рішення відсутні.

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо перерозподілу судових витрат за подачу апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 30 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 19 березня 2020 року.