Справа №225/864/20
Провадження №2-о/225/122/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 березня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

присяжних Мицай Т.В., Москаленко І.П.,

за участю

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Новгородська селищна рада м.Торецька Донецької області, Управління соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області, Комунальний заклад "Територіальний центр соціального обслуговування (надання послуг)" військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, про визнання особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , в особі уповноваженого представника Грачової Н.С., яка діє на підставі довіреності №б/н від 09.12.2019 року, на підставі доручення Краматорського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги від 09.12.2019 року №361, звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою.

Визнання безвісно відсутньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно для влаштування її рідної сестри - інваліда ІІ групи ОСОБА_2 , до Комунального закладу "Територіальний центр соціального обслуговування (надання послуг)" військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, як такої, що не має близьких родичів.

Судом на виконання вимог ч. 1 ст. 307 ЦПК України направлено відповідні запити з метою отримання відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідомо.

18.02.2020 року від начальника Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду надійшла письмова заява про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи, у зв`язку з тим, що прийняте Дзержинським міським судом рішення в подальшому може бути реалізоване заявником шляхом звернення до пенсійного фонду для призначення пенсії по втраті годувальника.

Згідно з ч.9 ст. 10, ч. 3 ст. 53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (у справах окремого провадження - в якості заінтересованих осіб).

Враховуючи, що при розгляді справи можуть бути вирішені питання про права та обов`язки осіб, які не беруть участі у справі, а саме Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, Комунального закладу "Територіальний центр соціального обслуговування (надання послуг)" військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, суд вважає за необхідне залучити зазначені юридичні особи до участі в справі в якості заінтересованих осіб.

Також, уповноважений представник заявника в прохальній частині заяви про визнання особи безвісно відсутньою, а також, окремою заявою від 19.03.2020 року звернувся до суду з проханням залучити до участі у справі в якості свідків: ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначені вище клопотання про залучення до участі у справі свідків на підставі ч. 1 ст. 91 ЦПК України судом визнано обгрунтованими, такими, що сприятимуть повному та об`єктивному розгляду справи, зокрема, доведенню факту тривалої відсутності особи у місці її постійного проживання та неможливості встановлення місця її знаходження, та, відповідно, задоволені.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

З огляду на те, що одним з предметів доказування у справах про визнання особи безвісно відсутньою є доведення факту вживання заявником заходів щодо розшуку особи, судом витребувано у заявника докази зверення до органів поліції з відповідною заявою про розшук зниклої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання 19.03.2020 року представники заінтересованих осіб не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Жодних заперечень щодо визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою заяви не містять.

Представник заявника проти розгляду справи за відсутності заінтересованих осіб не заперечував, згідно ст. 223 ЦПК України, неявка будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, розгляду справи по суті не перешкоджає.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позовної заяви, заслухавши думку уповноваженого представника заявника та показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства безстроково, що підтверджено довідкою психіатричної МСЕК серії МСЕ №00288, дата огляду 06.06.2002 року (а.с.6). Недієздатної чи/або обмежено дієздатною не визнавалась.

До 2007 року ОСОБА_2 проживала разом із матір`ю - ОСОБА_7 та старшою сестрою - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджено довідкою виконавчого органу Новгородської селищної ради м.Торецька Донецької області №1818 від 12.12.2019 року та показаннями свідків (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати ( ОСОБА_7 ) померла, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 18.12.2007 року, актовий запис №231, видане виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська (нині - Торецьк) Донецької області (а.с.7).

Одразу після смерті матері ( ОСОБА_7 ) ОСОБА_3 - старша сестра інваліда ІІ групи ОСОБА_2 , - зникла, долею молодшої сестри до теперішнього часу жодного разу не цікавилась. Місцезнаходження ОСОБА_3 на час розгляду справи нікому не відоме.

У зв`язку зі смертю матері та зникненням старшої сестри, обов`язки з піклування за особою з інвалідністю ( ОСОБА_2 ), яка не здатна до самообслуговування, взяла на себе стороння особа, її сусідка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 зареєструвала інваліда ІІ групи ( ОСОБА_2 ) за адресою свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.5), офіційно опіку чи/або піклування над ОСОБА_2 не оформлювала, проте, фактично піклувалась про неї до вересня 2019 року.

Однак, ОСОБА_6 більше не в змозі піклуватись про інваліда ІІ групи ( ОСОБА_2 ), оскільки, у зв`язку із дуже похилим віком (82 роки), поганим самопочуттям, дуже слабким зором та слухом, сама потребує стороннього догляду та піклування.

Будинок за адресою: АДРЕСА_4 смт АДРЕСА_4 , в якому до смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживала інвалід ІІ групи ОСОБА_2 , до життя не придатний, адже повністю зруйнований. Даний факт підтверджений актом депутата Новгородської селищної ради Гмирі Н.В. від 23.12.2019 року, чорно-білими фотографіями залишків будинку та показами свідків. (а.с.10,12-13).

З огляду на викладене вище, виникла потреба у влаштуванні інваліда ІІ групи ( ОСОБА_2 ) до Територіального центру соціального обслуговування громадян м.Торецька Донецької області. Проте, відповідно до Переліку соціальних послуг, затвердженого постановою КМУ №1417 від 29.12.2009 року, право на безоплатне (в обсягах, визначених державними стандартами, соціальне обслуговування мають громадяни похилого віку, інваліди (які досягли 18-річного віку) тощо, які не здатні до самообслуговування і не мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу.

Однак, як вже встановлено вище, інвалід ІІ групи ОСОБА_2 має рідних, а саме, старшу сестру - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, місцезнахадження її невідоме, на зв`язок з молодшою сестрою з кінця 2007 року вона не виходить, догляд не здійснює, допомогу не надає.

Наведене стало приводом для звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою, що необхідно для подальшого влаштування інваліда ІІ групи ОСОБА_2 до Комунального закладу "Територіальний центр соціального обслуговування (надання послуг)" військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, як особу, що має інвалідність, нездатна до самообслуговування та не має рідних.

Встановлені судом факти під присягою підтвердили свідки, які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань, відповідно до вимог ч. 4 ст. 93 ЦПК України.

Зокрема, свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , повідомила, що з 2007 по 2019 рік фактично виконувала роль опікуна інваліда ІІ групи ОСОБА_2 після смерті матері, зареєструвала останню за цією адресою. ОСОБА_6 втратила обох синів, тому їй стало шкода сироту-інваліда і вона взяла на себе обов`язки по догляду за нею, адже старша сестра (визнання якої безвісно відсутньою є предметом позову) долею інваліда ІІ групи ОСОБА_2 не цікавилась, до теперішнього часу місцезнаходження її невідоме. Інші родичі за час спільного проживання ОСОБА_6 та інваліда ІІ групи ОСОБА_2 (протягом 14 років) на зв`язок не виходили.

Проте, як зазначила свідок, на даний час вона більше не в змозі піклуватись про ОСОБА_2 , оскільки, у зв`язку із похилим віком (82 роки), поганим самопочуттям, дуже слабким зором та слухом, сама потребує стороннього догляду та піклування. Зауважила, що на даний час власницею будинку АДРЕСА_3 , вже не являється, а лише зареєстрована в ньому.

В свою чергу, будинок по АДРЕСА_4 , в якому до смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживала інвалід ІІ групи ОСОБА_2 , до життя не придатний, адже повністю зруйнований. Таким чином, житла інвалід ІІ групи ОСОБА_2 не має, потребує стороннього догляду, на даний час тимчасово знаходиться у Торецькій міській лікарні.

З огляду на похилий вік та погане самопочуття, зір та слух, та, як наслідок, складність проведення допиту свідка, свої показання ОСОБА_6 виклала також письмово у поясненнях від 19.03.2020 року.

В свою чергу, свідки ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , під присягою підтвердили факт зникнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно наприкінці 2007 року та відсутність до теперішнього часу будь-якого зв`язку з нею та відомостей про місце її перебування.

Зазначили, що з кінця 2007 року про інваліда ІІ групи ОСОБА_2 піклувалась її сусідка - ОСОБА_6 , підтвердили факт відсутності у інваліда ІІ групи ОСОБА_2 житла, оскільки будинок по АДРЕСА_4 , в якому до смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживала інвалід ІІ групи ОСОБА_2 , повністю зруйнований.

У відповідь на здійснені судом запити на підставі ч. 1 ст. 307 ЦПК України з метою отримання відомостей щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дзержинська Донецької області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , місцеперебування якої невідомо, отримано наступні відповіді:

згідно відповіді Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №16.16-5/461/30 від 17.02.2020 року, актового запису про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, про народження дітей, або актового запису про смерть - не виявлено;

згідно відповіді Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №1516/12 від 19.02.2020 року, особа не перебуває на обліку, жодних видів пенсії не отримує, за призначенням пенсії не зверталась;

згідно відповіді Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області №37.01-03/274 від 21.02.2020 року, особа на обліку не перебува та страхові виплати не отримувала;

згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-5896/0/15-20 від 20.02.2020 року, відомостей про перетинання особою державного кордону України, лінії зіткнення між Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 19.02.2015 року по 19.02.2020 року не виявлено;

згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області №14276/10/05-99-02-01-11 від 19.02.2020 року, станом на 18.02.2020 року особа не перебуває на обліку як фізична особа-підприємець та не є керівником, головним бухгалтером або засновником суб`єктів господарювання, які перебувають на обліку в держаних податкових інспекціях відокремлених управлінь Головного управління ДПС у Донецькій області, в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків інформація про доходи особи за період з 01.01.2007 року по 31.12.2019 року - відсутня;

з відповіді Торецького міського центру зайнятості №01-201/260 від 24.02.2020 року вбачається, що за період з грудня 2007 року по теперішній час особа за сприянням у працевлаштуванні до Торецького міського центру зайнятості не зверталась;

згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-6706/0/15-20 від 27.02.2020 року, відомостей про перетинання особою державного кордону України, лінії зіткнення між Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 26.02.2015 року по 26.02.2020 року в базі даних немає;

згідно відповіді Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області №20202/10/05-99-51-82 від 10.03.2020 року, інформація про доходи особи за період з 01.01.2007 року по 31.12.2019 року відсутня, на обліку як фізична особа-підприємець, засновник юридичних осіб особа не перебуває.

В свою чергу, талоном-повідомленням єдиного обліку №1991 ЧЧ Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.03.2020 року підтверджено факт звернення громадянки ОСОБА_2 про прийняття заходів щодо розшуку її сестри - ОСОБА_3 , з якою вона втратила зв`язок у 2007 році.

Відповідно до вимог ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Отже, за результатами дослідження наявних у справі документальних доказів, а також, показань свідків, враховуючи, що задоволення позову є єдиним ефективним способом захисту прав заявника, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою. Разом з цим, з огляду на неможливість встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи (відомий лише місяць та рік - грудень 2007 року), початком безвісної відсутності слід вважати перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, тобто 01 січня 2008 року.

При цьому, до зазначеного висновку суд дійшов виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «ОСОБА_2 проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.45 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 309 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Новгородська селищна рада м.Торецька Донецької області, Управління соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області, Комунальний заклад "Територіальний центр соціального обслуговування (надання послуг)" військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Дзержинськ (нині - Торецьк) Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , - визнати безвісно відсутньою з 01 січня 2008 року.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Довженко

Присяжні Т.В. Мицай

І.П. Москаленко