Справа №717/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Представник позивачки: ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. У позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти. У відзиві ОСОБА_2 зазначив, що його заробіток за останній місяць склав 4025 гривень. ОСОБА_2 має на утриманні двох малолітніх дітей та батьків похилого віку. Мати відповідача є інвалідом другої групи. ОСОБА_2 не має можливості змінити місце роботи, оскільки існуючий графік дозволяє йому допомагати батькам.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що ОСОБА_4 навчається в університеті і у зв`язку з цим у позивачка несе додаткові витрати.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час є повнолітньою, продовжує навчання та є студенткою першого курсу Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича, денної форми навчання. У зв`язку із цим ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Вказані обставини стверджуються довідкою № 05 виданою факультетом історії, політології та міжнародних відносин Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича 14 січня 2020 року.

Отже, між сторонами склалися правовідносини, з приводу утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 має на утриманні малолітніх синів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 виданого 19 квітня 2010 року та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 виданого 11 вересня 2015 року. Батьки відповідача ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , є пенсіонерами. Мати відповідача є інвалідом ІІ групи. Вказані обставини стверджуються посвідченнями та довідкою серії НОМЕР_1 . Сукупний дохід ОСОБА_2 за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року склав 28340 гривень. Вказана обставина стверджується копією довідки №ОП000000002 виданої 03.03.2020 ПП „Оплот Плюс".

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно зі статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

За правилами частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього доньку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в університеті.

Разом з тим, позивач не довела, що відповідач має можливість надавати таку допомогу своїй повнолітній дочці, а саме має такий заробіток, який дозволив би йому утримувати себе, своїх неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та повнолітню дочку.

Суд враховує обставини, зазначені у статті 182 СК України, зокрема, наявність на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей, обов`язок надавати допомогу непрацездатним батькам, відсутність доходів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

У зв`язку з цим, суд вважає, що доводи позивачки про наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка не посилалася на конкретні докази отримання відповідачем доходів, наявності у нього майна та майнових прав, витрат на придбання майна, які б свідчили про його спроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки і такі докази у справі відсутні.

Доводи заявника щодо майнового стану відповідача ґрунтуються на припущеннях й спростовуються доданою відповідачем до відзиву довідкою про його доходи за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідач надав суду докази, які підтверджують, що він не може надавати матеріальну допомогу своїй дочці, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Суд вважає, що відповідачем не було порушене право позивачки на отримання матеріальної допомоги від відповідача на утримання дочки, яка продовжує навчання, оскільки відповідач не може надавати таку матеріальну допомогу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. 199 СК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , про стягнення аліментів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне рішення суду складено 18 березня 2020 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: