Справа № 606/3244/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Марціцкої І.М.

- з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що дитина перебуває на її утриманні. Обов`язок утримувати дітей та забезпечувати їх фізичний та духовний розвиток покладається на обох батьків. Позивач не може самостійно в повній мірі забезпечити фізичний та духовний розвиток доньки, а тому звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, в яком у позовні вимоги визнав частково на суму 1500 грн., зазначивши, що ніде не працює, перебуває в сукрутному матеріальному становищі.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони з 14.02.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 27.03.2017 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області.

Син проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Микулинецької селищної ради від 03.12.2019 року, актом обстеження матеріально - побутових умов та визнається сторонами спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відтак, визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, також враховує часткове визнання відповідачем позовних вимог, вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1ст.430ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

В силу ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 200, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 і.п.н. НОМЕР_2 жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 10.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя І.Б. Марціцка