Справа № 180/91/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Марганець в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходилася йому двоюрідною бабусею.

За життя вона значилася зареєстрованою та постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 . Разом із нею були зареєстровані та проживали її син - ОСОБА_4 та її неповнолітній онук - ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом був її син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . За фактом його смерті у м. Кривий Ріг було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке було закрито 28.12.2019 року, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває в СІЗО м. Дніпро.

На початку січня 2020 року, перебуваючи у вищезазначеному будинку, він виявив заповіт, складений ОСОБА_3 на онуків, на нього - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Про наявність даного заповіту йому відомо не було, вважав, що після смерті ОСОБА_3 все її майно успадкував її син ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги.

У зв`язку з наявністю заповіту, він у січні 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Кучугурного М.А. щодо прийняття спадщини, після померлої ОСОБА_3 на, що 08.01.2020 року отримав відмову, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Приватний нотаріус Кучугурний М.А., перевіривши спадковий реєстр на наявність відкритої спадкової справи, з`ясував, що справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, а тому відповідно до Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не мав підстав для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим надав письмове роз`яснення.

Вважає, що строк для прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , ним пропущено з поважних причин, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 поважними та призначити йому - ОСОБА_1 , додатковий строк, тривалістю у два місяці, для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Марганці Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 04 лютого 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , являється неповнолітнім та перебуває в СІЗО м. Дніпро. 18.03.2020 року, перебуваючи в приміщенні Марганецького міського суду він надав заяву про розгляд даної справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , не заперечує. Заява подана ним у присутності його законного представника - ОСОБА_5 .

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як установлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходилася позивачу двоюрідною бабусею. За життя остання значилася зареєстрованою та постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 . Разом із нею проживали та були зареєстровані: її син - ОСОБА_4 та її неповнолітній онук - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 16.01.2020 року за № 1799, виданої головою квартального комітету 25 кварталу Марганецької міської ради ( а.с. 8).

Із копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданої 08 січня 2020 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 177 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 6).

Як зазначає позивач у позові, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги за законом був син останньої - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 також помер. За фактом його смерті у м. Кривий-Ріг було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 28.12.2019 року було закрито, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Даний факт підтверджується копією постанови слідчого СВ Тернівського ВП Криворізького ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 28.12.2019 року ( а.с. 9).

Відповідач по справі, неповнолітній ОСОБА_2 на даний час перебуває в СІЗО м. Дніпро, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину.

На початку січня 2020 року позивачу стало відомо про те, що за життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все майно, яке на день її смерті виявиться їй належним, заповідала в рівних частках на онуків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Про існування заповіту позивачу відомо не було, як він вказав у позовній заяві вважав, що після смерті ОСОБА_3 все її майно успадкував спадкоємець першої черги за законом - її син ОСОБА_4 .

Копією заповіту від 11 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Р.П., підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все свої майно, яке на день її смерті виявиться її належним заповідала в рівних частках: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( а.с.7).

У зв`язку з наявністю заповіту, позивач у січні 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Кучугурного М.А. стосовно прийняття спадщини, після померлої ОСОБА_3 на, що 08.01.2020 року отримав відмову, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом-відповіддю від 08.01.2020 року № 1/01-16 ( а.с.5). Приватний нотаріус Кучугурний М.А., перевіривши спадковий реєстр на наявність відкритої спадкової справи, з`ясував, що справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, а тому відповідно до Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не мав підстав для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим надав позивачу письмове роз`яснення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Однією з поважних причин пропуску строку є, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №565/1145/17 від 26 червня 2019 року.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, тому суд вважає що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини є поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, то судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого позивачем при пред`явленні позову до суду в розмірі 768,40 гривень, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,141,247,258,263-265,268,273, 274-277,279, 352,354-355 ЦПК України, ст.ст.1220,1222,1269,1270 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовільнити.

Визнати причину пропуску шестимісячного строку ОСОБА_1 для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Марганець, Дніпропетровської області, поважною.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, терміном у два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Марганець, Дніпропетровської області, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем - ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула