У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Буденерготорг» про стягнення всіх сум, що належать до виплати звільненому працівнику, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення у відшкодування моральної шкоди понесеної із-за порушення трудових прав, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Буденерготорг» про стягнення всіх сум, що належать до виплати звільненому працівнику, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення у відшкодування моральної шкоди понесеної із-за порушення трудових прав та просить стягнути з відповідача на його користь всі суми, що належать йому до виплати, як звільненому працівнику 65781,25 грн., середній заробіток за затримку йому розрахунку при звільненні 73529,28 грн. та у відшкодування йому моральної шкоди, яку він поніс із-за порушення його трудових прав 3000 грн., а всього 142310,53 грн.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що вказана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким вносяться зміни до Закону України «Про судовий збір», та було зменшено категорію пільг із трудових правовідносин до позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем ОСОБА_1 подано позов, яким просить стягнути з відповідача на його користь всі суми, що належать йому до виплати, як звільненому працівнику 65781,25 грн., середній заробіток за затримку йому розрахунку при звільненні 73529,28 грн. та у відшкодування йому моральної шкоди, яку він поніс із-за порушення його трудових прав 3000 грн., а всього 142310,53 грн.

Отже, висунуті позивачем вимоги щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення у відшкодування моральної шкоди понесеної із-за порушення трудових прав за своєю суттю не відносяться до заробітної плати, тому повинні бути оплачені судовим збором.

Крім того, суд не вбачає й інших підстав, передбачених ЗУ «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач міг бути звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення у відшкодування моральної шкоди понесеної із-за порушення трудових прав не є тотожними з позовними вимогами про стягнення заробітної плати.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 910/4518/16 від 30.01.2019, мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що в постанові від 30 листопада 2016 року у справі N 226/168/15-ц (провадження N 6-1121цс16) Верховний Суд України, розглянувши справу, яка виникла з правовідносин щодо стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, дійшов висновку про те, що вказана вимога в розумінні пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року) є "іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин", тому, починаючи з 01 вересня 2015 року, не відноситься до вимог про стягнення заробітної плати, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільнені від сплати судового збору.

У зв`язку з наведеним позивачу необхідно визначити ціну позову та відповідно до неї сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення у відшкодування моральної шкоди понесеної із-за порушення трудових прав.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач: Кобеляцьке УК/Кобеляцький р-н/22030101

Код ЄДРПОУ суду 38012473

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

№ рахунку UA0016160

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України, за таких умов вважаю, за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вищезазначені недоліки.

Роз`яснити позивачу, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу .

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Буденерготорг» про стягнення всіх сум, що належать до виплати звільненому працівнику, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення у відшкодування моральної шкоди понесеної із-за порушення трудових прав залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання ухвали суду.

Інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя