У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Галась І.А,

при секретарі - Стеці Б.В.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Васильченка М.М. про оголошення розшуку боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Васильченко М.М. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з поданням про оголошення розшуку боржника - ОСОБА_1 .

Подання мотивує тим, що у Деснянському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі-Відділ) на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №54103613 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 202570,00 грн. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_2 не розшукано, останнє місце знаходження та місцеперебування боржника невідомо, контактів немає, про що складено відповідний акт державного виконавця

Посилаючись на викладені обставин справи, старший державний виконавець просить суд оголосити розшук божника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Васильченко М.М. до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином.

Інші сторони по справі до судового засідання не з`явились.

Суд вважає за можливе розглянути подання у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами абзацу 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України«Про виконавчепровадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.36Закону України«Про виконавчепровадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображаєься в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.2ЦПК України одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.

Відповідно до ч. 3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.77ЦПК України належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження того, що боржник не проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі, державним виконавцем надано Акт від 20 серпня 2019 року, з якого вбачається, що під час виїзної перевірки встановлено, що боржника за цією адресою не розшукано, зі слів сусідів боржник там ніколи не проживав.

Суд вважає, що сам факт виходу державного виконавця за останньою відомою адресою реєстрації боржника за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення боржника за цією адресою, не свідчить про його свідоме ухилення від виконання рішення суду та про факт непроживання боржника за вказаною адресою тривалий термін, тобто є недостатнім та неналежним доказом, особливо з урахуванням того, що в акті не вказана повна дата його складання.

Крім того, державним виконавцем вказано також адресу проживання боржника - АДРЕСА_2 , однак доказів відсутності боржника за даною адресою суду не надано.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів того, що боржник отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця та інші документи.

Вбачається, що доказів того, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів, державним виконавцем суду не надано.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду, для розшуку боржника, а також, що боржник ухиляється від виконання рішення.

Також суд зауважує, що державним виконавцем надані до подання постанови не містять підпису, тобто є неналежними доказами.

Окрім цього, відсутні докази, які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суддя вважає, що державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами обставин того, що перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ним були вжиті ефективні, своєчасні та у повному обсязі виконавчі дії.

Керуючись ст.438 ЦПК України, ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволені подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Васильченка М.М. про оголошення розшуку боржника - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: