Справа № 369/1687/16-ц
Провадження №2-р/369/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пацуріна О.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пацуріна О.В. до суду із заявою про роз`яснення судового рішення. Свою заяву мотивували тим, що відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Станом на дату подання заяви виконавцем встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_5 ; розпочато кримінальне провадження №0003819 від 25 червня 2019 року, у якому відносно ОСОБА_5 застосовані заходи забезпечення безпеки у вигляді особистої охорони та охорони житла, де останній проживає; право власності на вищевказаний житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_6 .

Оскільки в рішенні суду не конкретизовано місце побачень з дитиною, а здійснення побачень в будинку, де проживає дитина, є неможливим, тому просив суд роз`яснити порядок подальшого виконання рішення суду по справі №369/1687/16ц, а саме визначити сторонам виконавчого провадження місце виконання рішення суду.

У судове засідання представник Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виконавець Пацуріна О.В., Калініченко С.А., Нестеренко О.Ю. не з`явились. Про час та місце розгляду заяви повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За ст..267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Аналогічні права закріплені п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». А саме Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 брати участь у спілкуванні та вихованні з дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено участь батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду: кожної неділі місяця з 10 години до 19 години в присутності матері ОСОБА_1 ; у подальшому: у вихідні дні: кожної неділі місяця з 10 години до 19 години.

На виконання рішення суду 17 червня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист №369/1687/16ц.

Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Питання про роз`яснення рішення суду вирішується ухвалою суду. У резолютивній частині ухвали суд роз`яснює як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного в рішенні. При цьому суд не може змінювати змісту рішення суду. Передбачене зазначеною нормою роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі при його виконанні, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Тобто роз`яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Описова, мотивувальна та резолютивна частини рішення суду викладені чітко, конкретно та зрозуміло і додаткового роз`яснення не потребують. Про дану обставину вказували сторони в судовому засіданні.

Також з мотивувальної частини рішення вбачається, що питання про місце зустрічей дитини з батьком окремо не обумовлювалось, оскільки батьки дитини позитивно характеризувались, люблять свою дитину, тому обмежень щодо місця побачень батька з дитиною суд не вбачав, що сприятиме різнобічності виховання дитини.

Ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначається місце виконання рішення (як просив виконавець у поданій заяві).

Так, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Оскільки доводи заяви про роз`яснення рішення суду ґрунтуються на роз`ясненні місця виконання судового рішення, що відноситься до повноважень виконавчої служби та врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», а рішення суду є зрозумілим та додаткового роз`яснення не потребує, та його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення, тому у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суд відмовляє.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Також суд звертає увагу на те, що заявником фактично перекладаються функції виконання судового рішення. Разом з тим, такими повноваженнями суд не наділений, а лише перевіряє повноту, правильність, законність здійснення виконавчих дій. Якщо заявник вважає, що не може виконати рішення через відсутність правових підстав або відсутність повноважень, має прийняти відповідне рішення, яке у разі оскарження зацікавленими особами, підлягатиме перевірці в судовому порядку. Також з поданої заяви не вбачається в чому саме є незрозумілим прийняте судом рішення

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 271, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пацуріна О.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 19 березня 2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич