Справа № 214/1080/20
23 березня 2020 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Євтушенка О.І., за участю секретаря судового засідання - Діордіяшенко Г.І.,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Представники: від позивача - адвокат Рагозіна О.В.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 14 лютого 2020 року, в якій просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №630.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 23 жовтня 1998 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні стосунки між сторонами припинено з липня 2005 року у зв`язку з відсутністю порозуміння в сімейних стосунках, різними характерами. З того часу вони проживають окремо, спільного бюджету не мають, ведуть різне господарство, жодних стосунків не підтримують. У позасудовому порядку через органи ДРАЦС розірвати шлюб відповідач не бажає, оскільки легковажно ставиться до шлюбу, посилаючись на те, що йому все рівно, у шлюбі вони чи розлучені. Можливості примирення та подальшого збереження сім`ї не вбачає, оскільки, на її переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер.
Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження (а.с.15).
Правом на участь в судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Рагозіна О.В. не скористалися, подавши заяви, кожна окремо, про розгляд справи без їх участі. Пред`явлені вимоги підтримали.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання в порядку ч.1 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…».
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 жовтня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №630 (а.с.4).
У період шлюбно-сімейних стосунків сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 , який на час розгляду справи є повнолітнім.
Неповнолітніх чи малолітніх дітей сторони не мають.
Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з липня 2005 року у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, жодних стосунків не підтримують.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України.
Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.
Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.
Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав.
Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням відсутності у сторін неповнолітніх чи малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Із свідоцтва про одруження (а.с.4) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність заяв про відновлення дошлюбного прізвища.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., понесені позивачем відповідно до квитанції (а.с.5), стягнути з відповідача на її користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.ст.280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №630 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін - « ОСОБА_1 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та її представник мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Адвокат Рагозіна Оксана Вадимівна , РНОКПП невідомий, адреса робочого місця: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення суду складено та підписано 23 березня 2020 року.
Суддя О.І. Євтушенко