Номер провадження: 22-ц/813/4592/20
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецього М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Гладиш Ярослави Миколаївни на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеса від 29 серпня 2019 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Сторони , крім ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Представник позивача в судове засідання 02.07.2019 року не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, однак повноважень представника сторони по справі до заяви не надано. Причини неявки в судове засідання представника позивача визнані судом неповажними.

Також, в судове засідання призначене на 28.08.2019 року об 11:00 год, представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, повноважень представника сторони по справі не надав. Причини повторної неявки в судове засідання представника позивача визнані судом неповажними.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 29 серпня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду.

Вказану ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Гладиш Я. М., у якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Залишаючи без розгляду позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції передчасно дійшов зазначеного висновку виходячи з того, що представник позивача в судове засідання 02.07.2019 року не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, однак повноважень представника сторони по справі до заяви не надано. Причини неявки в судове засідання представника позивача визнані судом неповажними.

Також, в судове засідання призначене на 28.08.2019 року об 11:00 год, представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, повноважень представника сторони по справі не надав. Причини повторної неявки в судове засідання представника позивача визнані судом неповажними.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів 2. 4. 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, гарантує право кожному на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, а саме у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії), від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006р. № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до вимог ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10 серпня 2016 року. Суворовським районним судом Одеської області відкрито провадження у справі, та розгляд справи призначено на 06 жовтня 2016 року.

На судові засідання призначені на 15 листопада 2018 року, 11 грудня 2018 року та 19 березня 2019 року представником AT «УкрСиббанк» Пуленко Олексієм Івановичем було забезпечено явку, особу представника було встановлено та надано суду завірену належним чином копію довіреності.

02 липня 2019 року представником AT «УкрСиббанк» Пуленко О.І., подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника AT «УКРСИББАНК» (клопотання міститься в матеріалах справи) з додатком довіреності представника AT «УКРСИББАНК».

Згідно зазначеного клопотання AT «УкрСиббанк» просив суд розглядати дану цивільну справу за відсутності представника позивача на підставі ст.211 ЦІК України.

02 липня 2019р. розгляд справи не відбувся, та засідання відкладено на 28 серпня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України клопотання про розгляд справи без участі представника є документом, що подається щодо справи в цілому, а не щодо конкретного судового засідання та дає підстави проводити розгляд справи без участі заявника.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при невідповідності висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Гладиш Ярослави Миколаївни - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеса від 29 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19.03.2020 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький