печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді: Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань : Диба І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на частку, яка належить ОСОБА_2 , у розмірі 100% статутного капіталу у товаристві з обмеженою відповідальністю «Український науковий інститут сертифікації» та забороною державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язані з переходом права власності на частку, яка належить ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Український Науковий Інститут Сертифікації" третім особам, виходом ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства, зміною складу учасників Товариства, внесенням змін до статуту Товариства щодо зміни складу учасників Товариства.

Суд розглянув заяву у відсутність сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до ч. 3, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предмет даного позову, позивачем визначено, як встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном подружжя, про поділ майна подружжя.

Підставами для подання відповідної позовної заяви заявник вказує наступні обставини.

ОСОБА_1 , заявник, в період з травня 2018 року і до кінця 2019 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 . На даний час заявник та ОСОБА_2 припинили спільне проживання.

В період спільного проживання заявника однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , ним у 2018 та 2019 році за згоди та з відома заявника за їх спільні кошти було придбано частку у розмірі 100 % статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Український Науковий Інститут Сертифікації», та збільшений розмір статутного капіталу зазначеного Товариства.

Наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ОСОБА_2 є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи із володінням 100 % статутного капіталу.

Інших доказів у підтвердження обставин, на які посилається заявниця суду не надано.

Отже із поданих матеріалів не вбачається, що між сторонами дійсно існує спір про право, оскільки факти наведені в заяві не підтверджені належними та допустимими доказами, а ухвала суду постановлена за результатом розгляду вимог заявника не може ґрунтуватись на припущеннях.

А тому на даній стадії не можливо встановити, що в цьому випадку забезпечення позову до подання позовної заяви є доцільним.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик