Справа № 653/3526/19
Провадження № 2/653/222/20
РІШЕННЯ

іменем України

03 лютого 2020 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого Крапівіна О.П., при секретарі Гурковському В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення незаконно утриманої заробітної плати ,компенсації частини заробітку , моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 02 лютого 2016 року розпорядженням Генічеського міського голови Тулупова О.В. № 4 його було звільнено з посади начальника КП «Генічеське ВУ ВКГ» на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (за прогул - використання щорічних відпусток, без погодження з роботодавцем що умисно ним не погоджувались на протязі п`яти років поспіль).

Не погоджуючись із цим розпорядженням в лютому місяці 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування розпорядження № 4 від 02.02.2016 року, стягненням зарплати за вимушений прогул та інше.

Під час розгляду справи в суді, судом було витребувано розрахунковий лист та бухгалтерську довідку вих.№09021-231 від 28.04.2016року. З даної довідки було виявлено, що при звільненні ОСОБА_1 було нараховано компенсацію за невикористані з вини роботодавця відпустки за період з 2012 по 2016 роки за 108 календарних днів в сумі 12048,48 грн. Крім того, згідно цим документам з нарахованих сум, що підлягали виплаті, відповідачем з заробітної плати було утримано за рішенням суду та виконавчим листом у справі 653/226/13-ц 2410,00грн. матеріальної шкоди та 363,22 грн. судового збору. Позивач вказує, що до звіту перед Пенсійним фондом України відповідачем внесено недостовірні дані, а саме, розрахунок виплат при звільненні надано з порушенням як своєчасності періоду виплат, так і сум нарахувань за ці періоди, і нарешті самого розміру виплат, що пов`язано з незаконним утриманням сум із заробітної плати, що й стало предметом цього позову.

Позивач зазначає, що розпорядженнями від 17.04.2018 року, 26.04.2018року, 18.07.2019 року та 22.07.2019 року начальника ВДВС РУЮ у Генічеському районі Гринчак Т.В. у виконавчому провадженні №47355244 виконано рішення суду у справі №653/226/13-ц в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Генічеське ВУ ВКГ» 36322,00 грн матеріальної шкоди та 366,22 судового збору - загальна сума 36685,22 грн. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що стягнення з його виплат при звільненні неуповноваженими посадовими особами КП «Генічеське ВУВКГ» коштів при звільненні у сумі 2773,22 грн. має ознаки правопорушення трудового законодавства і підлягає зворотньому стягненню з відповідача з нарахуванням компенсації втрати частини заробітку пов`язаної з несвоєчасною виплатою.

Позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 , незаконно утриману заробітну плату в сумі 2773,22 грн., компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків виплати в сумі 2961,80 грн, та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повому обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, вказує на те, що сума при звільненні була утримана правильно, так як рішення суду було про стягнення з ОСОБА_1 певної суми на користь підприємства, в добровільному порядку ОСОБА_1 відшкодування таке не здійснював, тому й було прийнято рішення керівником про утримання такої суми при звільненні.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Розпорядженнями від 17.04.2018 року, 26.04.2018року, 18.07.2019 року та 22.07.2019 року начальника ВДВС РУЮ у Генічеському районі Гринчак Т.В. у виконавчому провадженні №47355244 виконано рішення суду у справі №653/226/13-ц в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Генічеське ВУ ВКГ» 36322,00 грн матеріальної шкоди та 366,22 судового збору - загальна сума 36685,22 грн.

При цьому, згідно розрахункового листа та бухгалтерської довідки Генічеського ВУ ВКГ вих.№09021-231 від 28.04.2016 року, та листа № 07/01.1-3 від 08.01.2020 року, відповідачем з заробітної плати ОСОБА_1 було утримано за рішенням суду та виконавчим листом у справі 653/226/13-ц 2410,00грн. матеріальної шкоди та 363,22 грн. судового збору.

Суду не надано відомостей, чим керувався відповідач, при стягненні з ОСОБА_1 2410,00грн. матеріальної шкоди та 363,22 грн. судового збору. Виконавче провадження за даними виконавчим листом закінчено. Сума боргу з ОСОБА_1 стягнута в повному обсязі. Таким чином, на думку суду. Підлягає задоволенню вимога, щодо стягнення з відповідача на користь позивача незаконно утриманої заробітної плати в сумі 2773,22 грн.

Статею 134 КЗпП України визначено випадки повної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ст.136 КЗпП України - Покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством.

У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Тобто в даному випадку підприємство (керівник) не мало права в примусовому порядку утримувати суму, хоча яка й була визначена судом. У разі невиконання рішення суду в добровільному порядку боржником, стягувач звертається до державної виконавчої служби для виконання рішення в примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», що в подальшому й було зроблено, а рішення суду виконано.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які но мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо (стаття 2 ЗУ» Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати»).

Згідно із ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого доходу за відповідний місяць на індекс інфляції, в період невиплати доходу.

Враховуючи, що відпустки за заявами ОСОБА_1 не надавались до використання з 2012 року, що підтверджується розрахунком від 02.02.2016 року, в я кому вказано, що невикористана відпустка складає 108 календарних днів, тобто має місце несвоєчасна виплата відпускних, які мали б нараховуватись та виплачуватись щорічно, починаючи з 2013 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача компенсація втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати саме з цього періоду. Розмір компенсації необхідно обчислювати з моменту ненадання щорічних відпусток, а саме з 01 лютого 2013 року по 30 вересня 2019 року із суми нарахованої але не виплаченої заробітної плати після утримання податків, яка становить 2773,22 грн.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування також враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandali v. TheUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду N 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди » від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних і т.д.), які випробував позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи дану позовну вимогу, суд, виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.

Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що заявлена моральна шкода, заподіяна ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, в сумі 1000 грн., оскільки судом визнається, що діями обвинуваченого, потерпілому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях викликаних, душевними хвилюваннями позивача.

Керуючись ст.10,14,27,212,213,215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення незаконно утриманої заробітної плати ,компенсації частини заробітку , моральної шкоди, задовільнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 , незаконно утриману заробітну плату в сумі 2773,22 грн (дві тисячі сімсот сімдесят три грн.22 коп).

Стягнути з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків виплати в сумі 2961,80 грн (дві тисячі дев`ятсот шістдесят одну грн, 80 коп).

Стягнути з Стягнути з Комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча гривень) .

Стягнути з комунального підприємства «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» («Генічеське ВУВКГ») (вул. Соборна, 196, м. Генічеськ, код ЄДРПОУ 04639087) на користь держави судовий збір (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) у сумі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів після проголошення рішення до Херсонського апеляційного суду.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна