Справа №295/8056/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1» Житомирської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , де й проживають, сплачуючи кошти за надання відповідачем комунальних послуг. Відповідно до статутної діяльності відповідача до його обов`язків відноситься належне утримання та використання спільного майна будинку, здійснення витрат на утримання і ремонт спільного майна, підтримання на належному рівні чистоти та гігієни у будинку, на території навколо нього, в тому числі і на утримання в належному стані покрівлі будинку, недопущення її протікання тощо. Однак у зв`язку з невиконанням належним чином своїх безпосередніх обов`язків та завдань, заради яких підприємство було створено, вже тривалий час з вини відповідача у його квартирі трапляються періодичні та регулярні затоплення, підтікання через неналежний стан покрівлі житлового будинку. Він неодноразово звертався до відповідача з претензіями щодо усунення негативних наслідків затікання у його квартирі, однак всі його звернення залишилися без відповіді.

Як зазначено в позовній заяві, в результаті такого безвідповідального відношення відповідача до виконання своїх безпосередніх обов`язків йому була заподіяна шкода, яка виразилася у псуванні шпалер, чисельних затіканнях стін та стелі, здуття підлоги в окремих кімнатах тощо. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням вартості будівельних матеріалів та вартості робіт становить 13882,50 грн. Окрім матеріальної шкоди йому також була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у тому, що після тривалих та періодичних затоплень квартири він був змушений був витрачати свій час та кошти на усунення негативних наслідків затікання та затоплення, що змінило його звичний спосіб життя та вимагало від нього докладати додаткових зусиль для організації свого життя. У нього погіршилося самопочуття та в значній мірі загострилися хвороби через постійне збудження та невизначеність. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінив у розмірі 5000,00 грн.

Тому з урахуванням збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 27482,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 26.02.2019 року провадження у справі було зупинене на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 13.06.2019 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та надали пояснення про те, що залиття квартири сталося з вини відповідача, оскільки кілька років відбувалося залиття квартири через пошкодження покрівлі будинку. Ремонт квартири здійснювали за власні кошти, у квартирі значні пошкодження, сирість і пліснява. Позивач вказав також на те, що у квартирі проживають він, дружина та четверо дітей і залиття квартири створило для них багато незручностей.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесення позивачем моральної шкоди. З 01.06.2018 року КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради житлово-комунальні послуги не надає і з цього часу будинок АДРЕСА_1 обслуговує ПП «ЖЕП № 1». Платіжні документи, які б підтверджували понесення позивачем витрат на ремонт квартири, необхідність якого пов`язання із залиттям квартири, ним не були надані КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради, а в іншому випадку, кошти могли бути перераховані позивачу. На теперішній час триває процедура ліквідації підприємства.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутності зазначивши про підтримання позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, чинними на день їх виникнення.

Судом встановлено, що трикімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу та третій особі, яка є його дружиною згідно копії його паспорта серії НОМЕР_1 , в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.05.2010 року (а. с. 4, 5, 7).

З акту, складеного 19.12.2016 року комісією КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради, до складу якої входили головний інженер ОСОБА_3 , майстер технічної дільниці ОСОБА_4 та електромонтер ОСОБА_5 (а. с. 10), вбачається, що залиття зазначеної квартири виникло з покрівлі, яка знаходиться на капремонті з 2015 року. В акті помилково вказано будинок номер будинку, а саме НОМЕР_3, а не НОМЕР_4. Допущення помилки та належність акту як доказу в справі підтверджується тим, що власником квартири зазначено ОСОБА_2 та правильність зазначення номеру квартири.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність її вини у завданні шкоди.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.07.2018 року № 757 погоджено акти про списання багатоквартирних будинків з балансу КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради, згідно додатку до рішення в тому числі акту від 08.05.2018 року щодо будинку АДРЕСА_1 (а. с. 164-167).

Оскільки на час, зафіксований в акті 19.12.2016 року, КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради надавав житлово-комунальні послуги з утримання житлового будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, однак не виконав належним чином свого обов`язку щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством, що призвело неналежного стану покрівлі будинку, яка перебувала на капітальному ремонті з 2015 року, а також представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача в залитті зазначеної квартири, тому, на переконання суду, відповідач має нести цивільно-правову відповідальність за залиття квартири у вигляді відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 870/05.19 від 31.05.2019 року (а. с. 88 - 139), вартість відновлювального ремонту домоволодіння по АДРЕСА_1 після затоплення з врахуванням зносу несучих конструкції та матеріалів (стін, підлоги, перекриття тощо) на день проведення дослідження складає 18510,00 грн., а без врахування зносу несучих конструкцій та матеріалів - 19940,00 грн.

Суд приймає до уваги зазначений висновок експерта та стягує з відповідача на користь позивача 18510,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, враховуючи, що цей розмір визначений з урахуванням зносу несучих конструкції та матеріалів, тобто відповідає дійсному розміру матеріальної шкоди. При цьому варто зауважити, що наданий позивачем детальний кошторис ремонту із детальним розрахунком по окремих видах робіт станом на грудень 2018 року (а. с. 68), згідно якого загальна вартість виконання робіт з матеріалами становить 27482,20 грн., не можна вважати переконливим доказом розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу залиттям квартири, так як цей письмовий доказ, як зазначено в ньому, складений ФОП ОСОБА_6 , не засвідчений належним чином та не спростовує вказаного висновку експерта.

При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди судом враховуються спричинені йому душевні та моральні страждання, завдані пошкодження належного йому майна та пов`язані з перенесенням протягом тривалого часу незручностей через проживання у пошкодженій та з підвищеною вологістю квартирі, в якій проживає позивач із своєю багатодітною сім`єю в складі дружини ОСОБА_2 та їхніх чотирьох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , 2008 року народження, ОСОБА_8 , 2010 року народження, ОСОБА_9 , 2014 року народження та ОСОБА_10 , 2017 року народження, підтвердженням чому є довідка ПП «ЖЕП № 1 м. Житомира» від 12.02.2020 року № 387 та копії свідоцтв про народження дітей (а. с. 177-181). Враховуючи характер правопорушення, глибину заподіяних позивачу душевних страждань, їх тривалість та наслідки, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визначає, що на відшкодування моральної шкоди з відповідача підлягає стягненню 2000,00 грн.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1409,60 грн. за дві вимоги майнового характеру, понесені позивачем, що підтверджено документально (а. с. 45, 176).

Зважаючи на те, що позов задоволено частково на суму 20510,00 грн. від заявлених позовних вимог на суму 32482,00 грн. (27482,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди), що у процентному співвідношенні становить 63,14 %, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3788,40 грн. судових витрат за проведення судової експертизи (6000,00 грн. х 63,14 % : 100), понесення яких позивачем підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру № 870/05 від 06.06.2019 року (а. с. 163).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 23, 116, 1167, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами), Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року (із змінами), ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1» Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 18510,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1409,60 грн. судового збору, 3788,40 грн. витрат за проведення судової експертизи, а всього 25708,00 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот вісім гривень).

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

Відповідач: комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1» Житомирської міської ради (адреса: м. Житомир, вул. Старочуднівська, 12/77, )

Третя особа: ОСОБА_2 , 1984 року народження (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер у справі відсутній).

Повне судове рішення складено 21.02.2020 року.

Суддя Л.М. Семенцова