Справа № 142/188/20
Провадження № 2-о/142/9/20
У Х В А Л А

(про залишення заяви без руху)

23 березня 2020 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., отримавши заяву ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , заінтересована особа Піщанський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, який знаходиться в смт. Піщанка Вінницької області, вул. Центральна, 91, про встановлення факту народження дитини в порядку статті 317 ЦПК України, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИЛА:

20 березня 2020 року року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Піщанський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, який знаходиться в смт. Піщанка Вінницької області, вул. Центральна, 91, про встановлення факту народження дитини в порядку статті 317 ЦПК .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20 березня 2020 року зазначену справу було передано на розгляд судді Гринишиній А.А.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що заява підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства в порядку окремого провадження, але подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177, 315, 317, 318 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За ч.2, ч.7 ст.19 ЦПК цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення на підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, серед яких згідно ст. 315 ЦПК можливе встановлення фактів реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Порядок розгляду справ окремого провадження визначено ст.294 ЦПК, де в частині 3 передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, інших особливостей розгляду цих справ, встановлених розділом ІV Окреме провадження.

Звернувшись до суду із вказаною заявою про встановлення факту народження онука ОСОБА_2 , який народився " ІНФОРМАЦІЯ_1 місто Сімферополь Автономна Республіка Крим Україна" в порядку ст.317 ЦПК, заявник ОСОБА_1 в порушення вимог п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК не виклав змісту позовних вимог, а саме способу захисту прав та інтересів свого онука, передбаченого законом, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач, в даному випадку заявник, просить визначити у рішенні; в порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК не виклав обставин, якими обгрунтовує вимоги заяви із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини; в порушення п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК заявником не наведено достовірно переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача ( заявника) або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору або до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі ( ч.4 ст.175, ч.4 ст.177 ЦПК ).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

В Законі України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року№ 1207-VII, зокрема в його статтях 1 та 3 визначено, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Як слідує із заяви та доданої до неї копії повторної копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Сімферополь Автономна Республіка Крим Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 04 січня 2005 року вчинено актовий запис №9, тобто до початку тимчасової окупації та визначення Верховною Радою України тимчасово окупованою територією сухопутної території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, що свідчить про те, що заявником обрано спосіб захисту прав та інтересів онука, який не передбачений законом та не вказано інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону. Водночас, з доданого до заяви листа начальника Піщанського РВ ДРАЦС Столярик І.М. від 18 лютого 2020 року № 246-20.13-38, який подано до суду в оригіналі та не додано його копії для забезпечення вручення заінтересованій особі без зазначення щодо наявності оригіналів письмових або електронних доказів у заінтересованої особи, слідує, що заявник звертався до відділу ДРАЦС з питанням поновлення актового запису про народження ОСОБА_2 , однак отримав відмову в поновленні актового запису з посиланням на п.п.3.2, 3.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Міністерством юстиції України 12 січня 2011 року за №96/5.

Згідно п. 3.17 вказаних Правил рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів.У цих випадках заявник подає до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання копію рішення суду разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. Тобто, належний спосіб захисту порушеного чи невизнаного права чи законного інтересу в даних правовідносинах передбачений як можливість звернення до суду з питанням поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не за місцем його первинного складання, оскільки м.Сімферополь це є тимчасово окупована територія України.

Вказана можливість захисту порушеного права кореспондується з вимогами ст.ст.315, 317, 318 ЦПК України та п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де вказано, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Крім перелічених недоліків, заява ОСОБА_1 не відповідає ряду інших вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Так, заявник, стверджуючи в заяві про втрату оригіналу свідоцтва про народження свого онука, надає суду копії повторної копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 з відміткою "Копія вірна" та проставленням власного підпису та дати, що суперечить вимогам ст.95 ЦПК, згідно частин 2 та 5 якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Вказана обставина вимагає пояснення та обгрунтування її заявником або належного засвідчення поданого до суду письмового доказу заявником, в іншому разі заява має бути залишена без руху.

В поданій до суду заяві ОСОБА_1 не вказує на підстави звільнення від сплати судового збору та до заяви не додає документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу заяви у справах окремого провадження фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У свою чергу, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року 2102 гривні.

Відповідно до п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. До такої категорії справ глава 6 ЦПК відносить встановлення фактів народження або смерті на тимчасово окупованій території України, що не відповідає змісту виниклих у заявника правовідносин.Таким чином, за подання до суду заяви із вірно обраним способом захисту з урахуванням вищенаведеного аналізу правових норм, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 6 ЦПК України.

У контексті цих норм особи, які звертаються до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов`язані дотримуватись процесуальної форми подання позову ( заяви ). При здійсненні судочинства, суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Також, суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя NR (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно усунути недоліки заяви шляхом приведення поданої заяви у відповідність дост.ст. 175, 177, 315, 317, 318 ЦПК України та сплати судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок з поданням до суду відповідної квитанції.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України вищевказана заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що, в разі їх неусунення у встановлений судом термін, вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 315, 317,318 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Піщанський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини в порядку статті 317 ЦПК України залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, а саме: сплати судового збору в розмірі 420 гривень 40 копійок за доданими до копії ухвали реквізитами з поданням до суду відповідної квитанції; пояснення та обгрунтування обставин втрати оригіналу свідоцтва про народженняя серії НОМЕР_1 та належного засвідчення поданого до суду письмового доказу; надання належно засвідченої копії письмового доказу - листа начальника Піщанського РВ ДРАЦС Столярик І.М. від 18 лютого 2020 року № 246-20.13-38 для забезпечення вручення заінтересованій особі або зазначення обставини щодо наявності оригіналу письмового доказу у заінтересованої особи; приведення заяви у відповідність до вимог п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК щодо викладення змісту заявлених вимог, а саме способу захисту прав та інтересів онука ОСОБА_2 , передбаченого законом, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить визначити у рішенні, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що, в іншому випадку, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: