Справа № 449/266/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчака А.В.,

секретаря Подусівської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Бібрської міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав , -

в с т а н о в и в:

Позивач орган опіки та піклування Бібрської міської ради Перемишлянського району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 лютого 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бібрської міської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , жителів с.Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області, батьківських прав відносно п`ятьох дітей, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителів с.Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області.

У 2016 році сім`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 внесено до Місцевого банку даних сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах Перемишлянського РЦСССДМ. Сім`я Король неодноразово перебувала під соціальним супроводом Перемишлянського РЦСССДМ.

Питання про виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 батьківських обов`язків неодноразово розглядали на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Перемишлянської райдержадміністрації (рішення № 39 від 31 серпня 2016 року, рішення №16 від 13 лютого 2017 року комісії з питань захисту прав дитини Перемишлянської райдержадміністрації), якими зобов`язано суб`єктів соціальної роботи проводити відповідну роботу з сім`єю, та попереджено батьків, що неналежне виконання батьківських обов`язків призведе до позбавлення їх батьківських прав.

На засіданнях виконавчого комітету Великоглібовицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області також неодноразово розглядали питання про виконання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 батьківських обов`язків відносно дітей.

З травня 2018 року до грудня 2019 року сім`я ОСОБА_8 проживала на території Пустомитівського району Львівської області.

За інформацією, наданою Пустомитівським РЦСССДМ, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неналежно виконували свої батьківські обов`язки. На зауваження та рекомендації фахівця із соціальної роботи не реагували, діти часто не. відвідували навчальні заклади. У зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було відібрано та влаштовано у притулок для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації.

У грудні 2019 року сім`я ОСОБА_8 прибула в с.В.Глібовичі Перемишлянського району Львівської області.

У січні 2020 року суб`єкти соціальної роботи Перемишлянської райдержадміністрації спільно з працівниками закладу охорони здоров`я Бібрської ОТГ, заступника Бібрського міського голови з гуманітарних питань здійснили обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_8 . У результаті обстеження встановлено, що матеріально-побутові умови проживання сім`ї ОСОБА_8 є незадовільні. Батькам надано термін для приведення житла до належних санітарно-гігієнічних норм та забезпечити виконання вказівок лікаря щодо лікування хворих дітей.

Питання про виконання батьківських обов`язків винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Перемишлянської райдержадміністрації. Дітей сім`ї ОСОБА_8 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Перемишлянської райдержадміністрації (наказ №1 від 20.01.2020 року).

12.02.2020 року у службу у справах дітей Бібрської міської ради надійшли заяви ОСОБА_9 від 12.02.2020 року вхідний №1, ОСОБА_10 від 13.02, 2020 року вхідний №2, ОСОБА_11 від 13.02.2020 року вхідний №3 щодо сім"ї Король, яка не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дітей.

13.02.2020 року суб`єкти соціальної роботи Бібрської міської ради здійснили виїзд у с.В.Глібовичі Перемишлянського району Львівської області з метою перевірки наданої інформації та обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_8 . У результаті обстеження встановлено, що діти не доглянуті, брудні, хворі, мають педикульоз, засоби особистої гігієни у дівчат відсутні. Батько ОСОБА_6 , дядько ОСОБА_12 та бабця ОСОБА_13 розпивали спиртні напої. Мати була відсутня. Залишення дітей в сім`ї є небезпечним для їх життя, здоров`я, а відсутність морального виховання може спричинити згубні для психіки дітей наслідки.

Сім`я отримує соціальні допомоги, проте використовує їх не за призначенням. Батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неодноразово притягали до і адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.

Працівники служби у справах дітей райдержадміністрації спільно з працівниками Перемишлянського РЦСССДМ, ЮП Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНПУ у Львівській області неодноразово проводили роз`яснювальну роботу з сім`єю ОСОБА_8 щодо необхідності належного виконання ними батьківських обов`язків відносно дітей.

За неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неодноразово притягали до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 статті 184 КупАП.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримують. Просили ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась , про час дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає.

Відповідач ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився про час дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд встановив, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються батьками дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Суд вбачає, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свідомо нехтують та взагалі відмовляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не цікавиться їх долею, участі у їх вихованні та розвитку не приймають, тобто самоусунулись від виховання дітей.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачі жодних спроб на відновлення відносин з дітьми не роблять, а навпаки, відповідачі не тільки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажають їх виконувати, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини.

Зважаючи на те, що відповідачі не цікавляться життям дітей, не приймають участі в їх вихованні та утриманні, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та вони свідомо відмовились приймати участь в житті своїх дітей.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останнім положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Керуючись ст.ст.12,13,81, 206, 258-259,263-265, 280,284, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_6 , 1968 року народження та ОСОБА_7 1983 року народження жителі с.Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області , батьківських прав відносно дітей : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Савчак