Справа № 683/3243/19
05 березня 2020 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.
секретаря Борикіної Л.В.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/3243/19, 2/683/413/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,
09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить стягувати з нього на свою користь аліменти на період продовження навчання, в розмірі 2000 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання або до досягнення двадцятитрьохрічного віку - в залежності, яка з цих подій настане першою.
В обґрунтування заявленого позову вказує, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на її утримання - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше за оподаткований мінімум доходів громадян, починаючи з 09 листопада 2004 року і до її повноліття. На даний час вона вже повнолітня та навчається у Старокостянтинівському професійному ліцеї з 01 вересня 2017 року по спеціальності «кухар, кондитер», денної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2020 року. Зазначає, що отримує стипендію в розмірі 1338,12 грн щомісячно, однак у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Крім того, хворіє на хронічний пієлонефрит та вегето-судинну дистонію, а тому значні кошти витрачає на ліки. Відповідач отримує пенсію військовослужбовця та працює за кордоном, а тому має достатній дохід для сплати аліментів.
Зважаючи на викладене просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання, у розмірі 2000 грн щомісячно до закінчення її навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох річного віку.
В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше за оподаткований мінімум доходів громадян, починаючи з 09 листопада 2004 року і до її повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 досягла повноліття та продовжує навчання у Старокостянтинівському професійному ліцеї, денної форми навчання, строк навчання до 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу №318 від 09 вересня 2019 року.

ОСОБА_1 отримує стипендію в розмірі 1338,12 грн, щомісячно. У зв`язку із навчанням ОСОБА_1 , будь-яких доходів, окрім стипендії, немає, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу №375 від 25 вересня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно роз`яснень, даних у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6/1296-цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц).

Отже, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

З урахуванням потреб у матеріальній допомозі повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також того, що судом не встановлено, що відповідач працює та має сталий заробіток, а також не встановлено, що він має інших утриманців і не спроможний надавати матеріальну допомогу у визначеному позивачкою розмірі, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення позивачкою двадцяти трьох річного віку.

При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 09 грудня 2019 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідні витрати вже включені до розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини, що продовжує навчання, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення таких витрат, слід відмовити.

Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1500 (тисячу п`ятсот) грн щомісячно, на період її навчання у Старокостянтинівському професійному ліцеї, починаючи з 09 грудня 2019 року до досягнення нею двадцяти трьох річного віку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_2 від 30 травня 2019 року, орган видачі 6826.

Суддя: