2/465/2300/20
УХВАЛА

про самовідвід

"17" березня 2020 р. суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», КНП «Пустомитівська Центральна районна лікарня», Пустомитівський відділ поліції ГУНП у Львівській області про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», КНП «Пустомитівська Центральна районна лікарня», Пустомитівський відділ поліції ГУНП у Львівській області про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 12.03.2020 року задоволено самовідвід судді Кузя В.Я.

В подальшому, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020 року визначено суддю Марків Ю.С.

Суддя Франківського районного суду м.Львова Марків Ю.С. заявила самовідвід з тих підстав, що позивач ОСОБА_1 , 20.08.2019 року подала у Вищу раду правосуддя скаргу щодо, вчинення на її думку, дисциплінарного проступку суддею Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. під час розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову про відмову в задоволенні клопотання та на постанову про закриття кримінального провадження № 0000037 від 12.04.2017 року. Крім того, ще до визначення судді Марків Ю.С. для розгляду даної позовної заяви, ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій категорично просить розподілити справу на суддів, окрім Марків Ю.С. Відтак вважає, що такі обставини можуть викликати сумнів у безсторонності, об`єктивності та неупередженості судді та в майбутньому призвести до скасування рішення у даній справі із зазначених підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою ст. 36 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 3 ст. 36 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

Право заявника на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відтак, з метою упередження скарг, образ та відводів в адресу судді, з метою забезпечення сторін у справі достатніми гарантіями для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності головуючої, самовідвід необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

самовідвід судді Марків Ю.С. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», КНП «Пустомитівська Центральна районна лікарня», Пустомитівський відділ поліції ГУНП у Львівській області про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, що призвели до значного ушкодження здоров`я - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марків Ю.С.