Справа № 700/32/20
Провадження № 2/700/149/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка справу №700/32/19 (провадження №2/700/149/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лисянська селищна рада Черкаської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лисянська селищна рада Черкаської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім позивача у будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку зареєстровані, однак тривалий час не проживають, не ведуть господарства та побуту, не беруть участі у ремонті будинку та утриманні прибудинкової території, не несуть фінансових та матеріальних витрат по оплаті комунальних послуг, сплати податку на житло та інших обов`язкових витрат.

На неодноразові прохання позивача знятися з реєстрації у житловому будинку, відповідачі не реагують, чим створюють незручності та позбавляють можливості повноцінно використовувати та розпоряджатися належним їй майном, оформляти субсидії на житлово-комунальні послуги.

За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку у будинку.

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом повідомлення на офіційному веб сайті Лисянського районного суду Черкаської області. Заперечення проти позову до суду не надходили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: представник Лисянської селищної ради Черкаської області у судове не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв`язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування будинку № НОМЕР_1 від 29.08.2001 року посвідченого державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 29.11.2005 року.

Крім, позивача у житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які у будинку тривалий час не проживають.

Факт, що відповідачі близько п`яти років у будинку не проживають, підтверджується довідкою Лисянської селищної ради №6284 від 27.12.2019 року та актом обстеження житла посвідченого депутатами Лисянської селищної ради від 26.12.2019 року.

Точне місце проживання відповідачів невідоме.

Відповідно до ст.391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 386 ЦК України, власник має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до п.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлим).

Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку.

Враховуючи викладене вище, докази які їх підтверджують свідчать про те що відповідачі не проживають у вказаному житловому будинку близько п`яти років, а реєстрація відповідачів у житловому будинку позбавляє власника повноцінно ним користуватися, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог та зняття відповідачів з реєстрації місця проживання.

Щодо позовних вимог у частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку, то суд дійшов висновку, що ці вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України). Отже у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно з ч. 1 Закону України, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

З 04 квітня 2016 року в Україні набув чинності закон №888-19 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10 грудня 2015 року.

З 04 квітня 2016 року Державна міграційна служба України втратила функції реєстрації місця проживання громадян. Дана робота покладена на органи місцевого самоврядування.

Пунктом 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 02 березня 2016 р. № 207 встановлено перелік підстав зняття з реєстрації місця проживання особи, серед яких є рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, наявність рішення суду про визнання осоіб такими, що втратили право користування житловим приміщення, дає підстави уповноваженому державному реєстраційному органу здійснити функції щодо зняття цих осіб з реєстрації.

Тому, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 11, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України, п.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лисянська селищна рада Черкаської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком-задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М.Яценко