Провадження № 2/554/366/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

04.03.2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою у розмірі 19500 доларів США, 3% річних та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.09.2018 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав в борг грошові кошти в розмірі 19500 доларів США, зі строком повернення до 06 жовтня 2018 року, що підтверджується розпискою, написаною та підписаною ним власноруч. Однак, в порушення договірних зобов`язань та не зважаючи на неодноразові звернення позивача, до теперішнього часу в добровільному порядку відповідач борг їй не повернув, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду із позовною заявою.

Ухвалою судді від 25.11.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Враховуючи викладене та вимоги ст.ст.279,280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.09.2018 року ОСОБА_2 була написана розписка, в змісті якої зазначено, що в день її написання відповідач позичив 22500 доларів США, на строк до 06 жовтня 2018 року.

16.11.2019 року відповідач повернув частину позиченої суми у розмірі 3000 доларів США.

В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України , позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.2-3 ст.545 ЦК України , якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (положення ч.1 ст.530 ЦК України).

За загальним правилом, наведеним у статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи написання відповідачем розписки про отримання в борг вказаної суми грошових коштів, із зазначенням терміну їх повернення, наявністю підпису в ній боржника та наявністю оригінала розписки у позивача, вказане на думку суду свідчить про укладення між сторонами договору позики, отримання вказаних у розписці відповідачем грошових коштів та неповернення позивачу всієї суми на момент ухвалення даного рішення судом, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в розмірі 19500 доларів США, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за правничу допомогу та на користь держави по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.509, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 141, 263-265, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 19500 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми в доларах США на дату ухвалення рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 4722,93 гривень та 47,23 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ПМУ ГУ МВС України в Полтавській області 15.06.2009 року, АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ;

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.М.Бугрій