ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 630/408/19

Провадження № 22-ц/818/1296/20

19 березня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 13 листопада 2019 року у складі судді Зінченка О.В. по справі № 630/408/19 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначає, що 14 жовтня 2008 року ОСОБА_1 підписана Заява б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 4000 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 24 липня 2019 року відповідач має заборгованість в розмірі 14200,21 гривень з яких: 3 848,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3014,72 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5372,99 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 1050,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина); 664,30 грн. штраф( процентна складова).

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 14 жовтня 2008 року в розмірі 14200,21 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 13 листопада 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів виникнення заборгованості у розмірі 14 200,21 грн. у відповідача в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому позов задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідач разом з Анкетою-заявою підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду, в якій зазначено розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідач укладання чи не укладання кредитного договору не оспорював, розрахунок заборгованості не спростував, не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов`язань, зустрічних позовних вимог не заявляв, а тому підстави для відмови у позові відсутні.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 14 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 24 липня 2019 року відповідачу нараховано заборгованість у сумі 14 200,21 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 3848,20 грн., за простроченим тілом кредиту 3014,72 грн., пеня за прострочене зобов`язання 5372,99 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.- 1050,00 грн.; штраф 250,00 грн. (фіксована частина); штраф - 664,30 грн -(процентна складова)

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у стягненні заборгованості суд першої інстанції виходив з тих обставин, що підстав для стягнення заборгованості не вбачається, оскільки розмір її належним чином не доведено.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені у заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вказаний висновок щодо застосування норм викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Як вбачається з матеріалів справи 14 жовтня 2008 року ОСОБА_1 підписано анкету заяву з зазначенням щодо отримання картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, бажаний кредитний ліміт -1000 грн. В цей же день відповідачку ознайомлено з умовами кредитування з використанням відповідної картки, про що свідчить її підпис у довідці. (а.с. 11).

З розрахунку заборгованості вбачається, що впродовж 2008-2018 років відповідачка активно користувалась кредитною карткою, поступово отримувала кредитні кошти, у зв`язку з чим розмір її кредитних зобов`язань збільшився та нею систематично вносились кошти на погашення заборгованості. Останній таких платіж ОСОБА_1 здійснено 23 липня 2018 року у сумі 240 грн.

Отже, відповідач своїми діями визнав наявність кредитних правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк».

Дані обставини відповідачкою не спростовано, доказів щодо неотримання коштів або їх фактичного повернення ОСОБА_1 не надано.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови у стягнення коштів, що є тілом кредиту, оскільки вони були фактично отримані, а тому вони підлягають поверненню.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 3848 грн. 20 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту- 3014 грн. 72 коп.

Згідно розрахунку заборгованості прострочене тіло кредиту становлять кошти , які внаслідок неповернення коштів у встановлений законом строк з тіла кредиту перенесено до простроченої заборгованості.

Обставини щодо отримання та використання кредитних коштів відповідачем у відповідності до ст. 81 ЦПК України не спростовано.

Враховуючи, що фактично кредитні кошти згідно зазначеного обсягу кредитних зобов`язань відповідачем отримано, що свідчить про погодження відповідачем дій Банку щодо умов кредитування в цій частині, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні заборгованості у сумі 6862 грн. 92 коп.

Щодо інших нарахувань, то суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» надано довідку про умови кредитування та використання платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачкою 14 жовтня 2008 року та згідно з якою вона підтверджує, що з фінансовими умовами надання платіжної картки ознайомлена.

З даної довідки вбачається, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором розмір пені визначається наступним чином: пеня(1) - базова відсоткова ставка за користування кредитом/ 30 , яка нараховується за кожен день прострочення кредиту + пеня(2)- 1% от заборгованості, но не менш 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при наявності прострочення на суму 50 грн та більше. Базова відсоткова ставка на місяць складається 2,5% в місяць.

Враховуючи розмір загальної заборгованості розмір пені становить 480 грн. 40 коп. за період з 31 грудня 2018 року по 24 липня 2019 року.

Оскільки з порядком нарахування пені відповідач була ознайомлена, про що свідчить її підпис, даний розмір заборгованості за пенею підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується інших сум стягнення, то суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15.

Отже, підстав для стягнення штрафу з відповідача не вбачається, оскільки це є подвійним стягненням.

За таких обставин стягненню з відповідача підлягає 6862 грн. 92 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 480 грн. 40 коп. пені.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог частково.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.

Заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 13 листопада 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту: НОМЕР_1 , виданий Люботинським МВ ГУ МВС України в Харківській області 08 лютого 2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 14 жовтня 2008 року у сумі 7343 грн. 32 коп.( сім тисяч триста сорок три гривні тридцять дві копійки), з яких 3848 грн. 20 коп.- заборгованість за тілом кредиту, 3014 грн. 72 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 480 грн. 40 коп. пеня.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту: НОМЕР_1 , виданий Люботинським МВ ГУ МВС України в Харківській області 08 лютого 2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) судовий збір у сумі 2483 грн. 51 коп.( дві тисячі чотириста вісімдесят три гривні п`ятдесят одна копійка).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2020 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко