Справа № 215/1410/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

за участю: секретаря - Зоріної А.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в загальному позовному провадженні в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Яна Володимирівна про виділ частки із спільного майна подружжя, визнання права власності на частину спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що з 26.12.1998 по 09.10.2015 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . В період шлюбу ними було придбане домоволодіння АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, але постановою нотаріуса від 04.03.2019 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину у спільному майні, оскільки згідно глави 11 п.п.2.1, 31 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус видає свідоцтво про право власності у спільному майні подружжя на підставі особистої письмової заяви другого з подружжя та при видачі свідоцтва нотаріус вимагає документ, який посвідчує шлюбні відносини, проте шлюб між позивачем та спадкодавцем було розірвано 09.10.2015 та на день відкриття спадщини вони не перебували у шлюбних відносинах.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача адвокат Станіславчук І.М. в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, згодна на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи, була повідомлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2020 постановлено проводити заочний розгляд справи.

Третя особа державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 26.12.1998 по 09.10.2015 (а.с.10, 11). В період шлюбу ними було придбане домоволодіння АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12-14). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.62). постановою нотаріуса від 04.03.2019 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину у спільному майні (а.с.22).

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, оскільки спірне майно було придбано в період шлюбу, то частки співвласників у цьому майні є рівними, а також іншими учасника справи не надано доказів, які б спростовували презумпцію рівності часток подружжя, суд вважає необхідним позов задовольнити.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 825,25 грн. сплаченого при подачі позову судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 211 ч.3, 247 ч.2, 263, 265, 272, 273, 280-282, 284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Яна Володимирівна про виділ частки із спільного майна подружжя, визнання права власності на частину спадкового майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 ) право власності на частку у спільному майні подружжя, на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , до складу якого входить: житловий будинок «А-1», загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.; літня кухня «Б», площею 3,04 кв.м.; сарай «В», площею 2,24 кв.м.; вбиральня «Г»; погріб «Д»; гараж «Е», площею 2,20 кв.м.; гараж «Ж», площею 2,20 кв.м.; сарай «З», площею 1,7 кв.м.; водоколонка І; замощення ІІ; огорожа №1-3.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 ) право власності на частку у спільному майні подружжя, на 1/2 частку гаража АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , загальною площею 19,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 825,25 грн. сплаченого при подачі позову судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

СУДДЯ: