Справа № 645/8928/15-ц
Провадження № 4-с/645/16/20
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Волкової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Соловйової О.В. на дії головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Соловйової О.В., яка діє на підставі договору про надання правничої допомоги, звернувся зі скаргою в подальшому уточнивши вимоги, в якій просить суд: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 24.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ Приватбанк; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ Приватбанк; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича про арешт коштів боржника від 24.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний Банк Приватбанк; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича про арешт коштів боржника від 25.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний Банк Приватбанк.зобов`язати головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича скасувати постанову про арешт коштів боржник від 24.10.2019 р., винесену в рамках виконавчого провадження № 53936223 в частині накладення арешту банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ Приватбанк; зобов`язати головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича скасувати постанову про арешт коштів боржник від 25.10.2019 р., винесену в рамках виконавчого провадження № 53936223 в частині накладення арешту банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ Приватбанк; зобов`язати головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича, у відповідності до вимог ст. 453 ЦПК України, повідомити суд та заявника про виконання даної ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Разом зі скаргою адвокатом Соловйовою О.В. подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги на рішення державного виконавця.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 16 травня 2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було розглянуто справу № 645/8928/15-ц та винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 0 від 03.09.2008 року та договором поруки № 227053 від 03.09.2008 р. у розмірі 33629,12 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03.09.2008 року та договором поруки № 227053 від 03.09.2008 р. у розмірі 22030,80 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3724,65 грн.

13 травня 2017 року Люботинським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження ВП № 53936223 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "УкрСиббанк" судового збору у розмірі 3724,65 грн за заявою АТ "УкрСиббанк" щодо примусового виконання виконавчого листа № 645/8928/15-ц, виданого на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року по справі № 645/8928/15-ц. 24 жовтня 2019 року та 25 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Казанцевим Д.О. було винесено постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на відкритий банківський рахунок № UАЗ979805 в АТ КБ Приватбанк.

Втім, цей рахунок є рахунком, на який ОСОБА_1 зараховується пенсія, що є його єдиним джерелом доходу. Накладений арешт на цей рахунок позбавив боржника права на отримання пенсії, що поставило його у скрутне матеріальне становище та позбавило його права на достатній життєвий рівень. Отже, у зв`язку з тим, що пенсія боржника є єдиним джерелом доходу, а загальний розмір відрахувань з пенсії не може перевищувати 20 % її розміру, тому арешт всіх коштів у вигляді пенсійних виплат є неправомірним та унеможливлює отримання боржником пенсії повністю. В зв`язку з чим боржник був змушений звернутись до суд.

Ухвалою судді від 02 березня 2020 року скаргу прийнято до розгляду.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Соловйова О.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила суд скаргу розглядати без її участі, уточнену скаргу підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Інші учасники судового розгляду, про час та місце розгляду скарги повідомлялись судом своєчасно та належним чином, причини неявку суду не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Відповідно ч.1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано положеннями розділу VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 травня 2016 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок НОМЕР_5 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код банку з ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 03.09.2008 року та договором поруки № 227054 від 03.09.2008р. у розмірі 33629,12 доларів США, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03.09.2008 року та договором поруки № 227054 від 03.09.2008р. у розмірі 22030,80 грн, стягнуто з ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3724,65 грн. з кожного.

На виконання вказаного рішення від 16 травня 2016 року стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» були отримані виконавчі листи, та пред`явлені до примусового виконання до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за якими постановою державного виконавця від 13 травня 2017 року було відкрито виконавче провадження.

У суду відсутні відомості про закінчення виконавчого провадження належним виконанням судового рішення.

У межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №645/8928/15 виданого 10 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк», судовий збір у розмірі 3724,65 грн, головним державним виконавцем Казанцевим Д.О. 24 жовтня 2019 року було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арештута/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім того, в межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №645/8928/15 виданого 10 листопада 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» судового збору у розмірі 3724,65 грн, головним державним виконавцем Казанцевим Д.О. 25 жовтня 2019 року було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках , що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арештута/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Вимогами ст.449ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частин 1. 3. ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно до ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконання та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дії визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця (при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 стверджує, що банківський рахунок НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «Приватбанк» є рахунком, з якого він отримує пенсію, що є його єдиним доходом, і накладення арешту на цей рахунок позбавляє його на отримання пенсії, що ставить його у скрутне матеріальне становище та позбавляє права на достатній життєвий рівень, порушує його конституційні права.

Пунктом 7 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно ч.2,3,4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З представлених суду довідок АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_6 для отримання пенсії, на який згідно постанови приватного виконавця накладено арешт.

Як вбачається з виписки АТ КБ «Приватбанк» по картці за період з 01.06.2019 року 22.12.2019 року, відкритої на ім`я ОСОБА_1 , на картку надходять виплати Пенсійного фонду у вигляді пенсії, окрім того на вказану картку здійснювались нарахування відсотків на залишок коштів за угодою №SAMDNWFC4 від 19.07.2019 року. Окрім того, 25.07.2019 року за угодою №SAMDNWFC4 від 19.07.2019 року на вказаний картковий рахунок було здійснено зарахування на загальну суму 22 128,02 грн, деталями операції вказано : «Безготівкове зарахування. Коментар до платежу: Центр психологічного здоров`я і монітор перерах. Особисті кошти пацієнта ОСОБА_1 з подальшим зарахуванням на карт 5168 НОМЕР_7 ».

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що накладення арешту на рахунок, з якого ОСОБА_1 отримує пенсію поставило останнього у скрутне матеріальне становище.

При цьому, судом враховано, що арешт заявник просить скасувати лише з пенсійного рахунку, тому у разі виявлення інших банківських рахунків боржника це не перешкодить проведенню виконавчих дій та реальному виконанню рішення суду.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, в старості та в інших випадках, передбачених законом.

У рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це гарантується загально обов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 46 та 64 Конституції України.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Пенсія в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскаржувана постанова в цій частині винесена з порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , Конституції України та порушує законні права та інтереси скаржника, як сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

Окрім того, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (п.1 ч.1 449 ЦПК України).

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 , надала суду клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою. Вказане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 останні три роки постійно перебуває на примусовому лікуванні в Дніпропетровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України». На підтвердження вказаних обставин представником надано суду: копію Ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2016 року , якою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, вказана ухвала набрала законної сили; довідку № 2.3/В-2 від 10 лютого 2020 року яка видана Дніпровською філією «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 21 липня 2016 року по теперішній час перебуває на лікуванні у звязку із застосуванням до нього у встановленому законом порядку примусових заходів медичного характеру.

Даних про повідомлення скаржника про накладення арешту на його рахунки раніше, ніж 16 грудня 2019 року, у матеріалах справи немає. Скарга на дії державного виконавця вперше подана до суду 24 грудня 2019 року, тобто в десятиденний строк, встановлений п.1 ч.1 449 ЦПК України, проте ухвалою суду від 11 січня 2020 року скаргу залишено без розгляду. Після отримання 19 лютого 2020 року документів, які підтверджують перебування ОСОБА_6 на примусовому лікуванні представник зміг звернутись до суду в інтересах боржника.

Суд поновлює строк заявникові на оскарження постанов державного виконавця від 24.10.2019 року та 25.10.2019 року, оскільки вважає, що строки пропуску строку на їх оскарження пропущений заявником з поважних причин і в обґрунтування даного питання заявником надані відповідні докази.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 12, 13, 17, 81, 126,127, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265,447 - 453ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 строк на подання скарги на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 на дії головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 24.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний Банк Приватбанк.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк Приватбанк.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича про арешт коштів боржника від 24.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний Банк Приватбанк.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича про арешт коштів боржника від 25.10.2019 р. в частині накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний Банк Приватбанк.

Зобов`язати головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казанцева Дмитра Олександровича скасувати накладення арештів на грошові кошти ОСОБА_1 на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Акціонерному товаристві комерційний банк Приватбанк.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.03.2020 року.

Суддя