Провадження № 2/522/1987/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горецької Валентини Миколаївни про встановлення факту, що має юридичне значення - припинення зобов`язання за договором застави, та зобов`язання скасувати реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - припинення зобов`язання за договором застави, та зобов`язання скасувати реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем померлого чоловіка ОСОБА_2 , який за життя уклав договір застави з ВАТ «Персей», відповідно до якого прийняв на себе зобов`язання сплатити в строк до 20 жовтня 2003 р. за Приватне підприємство «Охоронно-аналітичне агентство В.Н.К» заставодержателю суму боргу в розмірі 645 568 грн. Предметом застави є квартири АДРЕСА_1 . Договір посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. Того ж дня нотаріус наклала заборону відчуження зазначених квартир. ОСОБА_2 за життя зобов`язання за цим договором не виконав. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначених квартир, яку позивач прийняла, право власності на які зареєстровані у державному реєстрі прав на нерухоме майно. Позивачу стало відомо, що відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «Персей» припинено з грудня 2014 року. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Горецької В. М. із заявою про скасування заборони на відчуження зазначених квартир, однак їй було відмовлено, оскільки на думку нотаріуса, боржники мають право звертатися з такими вимогами тільки у безспірному порядку, а вказане питання вирішується у судовому порядку. Позивач звернулась до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації скасування обтяження на спірні квартири, однак було відмовлено у зв`язку із тим, що не надано доказів, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2 , та встановлені суперечності між заявленими та зареєстрованими правами на нерухоме майно. Вважає, що для захисту порушених прав необхідно встановити факт, що має юридичне значення - припинення зобов`язань позивача ВАТ «Персей» за договором застави, у зв`язку із втратою ВАТ «Персей» права вимоги до спадкоємця боржника, та ліквідацією ВАТ «Персей», також зобов`язати державних реєстраторів Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради провести реєстраційну дію - скасування обтяження квартир, які були предметом застави.

Провадження у справі відкрито 26 грудня 2018 року та встановлено загальний порядок розгляду справи.

05 лютого 2019 року надійшов відзив Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому просять відмовити у задоволені позовних вимог. Заперечують проти задоволення позову з тих підстав, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтвердив те, що він повідомляв кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, що передбачає пункт 1 ст. 1281 ЦК України. З рішень державних реєстраторів вбачається, що заявником до заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 1 серпня 2018 р. реєстраційний номер 29408779 та від 07 серпня 2018 року реєстраційний номер 29509984 не було подано документа, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 , тому вищезазначені заяви про державну реєстрацію прав подані неналежною особою. Також було встановлено суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. При цьому, державну реєстрацію скасування обтяжень за договором застави має виконувати нотаріус, а не державні реєстратори. Крім того, позовна вимога про зобов`язання державних реєстраторів Управління вчинити реєстраційну дію є втручанням в діяльність державних реєстраторів.

18 лютого 2019 року представником ОСОБА_1 адвокатом Судаковим В.В. подано до суду відповідь на відзив управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому викладені доводи незгоди з запереченнями на позовну заяву.

18 лютого 2019 року представником ОСОБА_1 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горецьку Валентину Миколаївну, так як вона проводила спірні реєстраційні дії та клопотання про заміну неналежного відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на належного відповідача - юридичний департамент Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації, так як Управління не є юридичною особою, а такою юридичною особою є юридичний департамент Одеської міської ради.

19 лютого 2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горецьку В.М. Замінено неналежного відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на належного відповідача - юридичний департамент Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації.

25 березня 2019 року представником юридичного департаменту Одеської міської ради Кузіною Н.В. подано заперечення на відповідь на відзив.

15 липня 2019 року, згідно протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились.

13 березня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за їх відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився.

Третя особа, приватний нотаріус Горецька В. М. яка повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибула, заперечення на позов не надала, представника у судове засідання не направила.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 3 жовтня 2003 року ОСОБА_2 (заставодавець) уклав з Відкритим Акціонерним Товариством (ВАТ) «ПЕРСЕЙ» (заставодержатель) договір застави квартири, відповідно до якого заставодавець цим договором забезпечив виконання ним зобов`язання, що випливають з Договору про переведення боргу № 21 від 23 вересня 2003 р., та Договору поруки № 26/05-2000 від 30.05.2000 р., згідно якого заставодавець приймає на себе зобов`язання сплатити в строк до 20 жовтня 2003 р. за Приватне підприємство «Охоронно-аналітичне агентство В.Н.К» заставодержателю суму боргу в розмірі 645 568 грн. Предметом застави є квартири АДРЕСА_1 . Договір посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. Того ж дня нотаріус наклала заборону відчуження зазначених квартир. Договір зареєстровано в реєстрі під номером 11881, що підтверджується копією договору застави.

ОСОБА_1 з 3 жовтня 2002 р. знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. ОСОБА_1 прийняла спадщину померлого ОСОБА_2 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 12 травня 2015 року, було визнано право власності на зазначені квартири за ОСОБА_1 . Зазначені обставини підтверджуються копією рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

11 квітня 2018 року право власності на зазначені квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «ПЕРСЕЙ» () - «Стан суб`єкта: припинено, Дата запису: 18.12.2014; Номер запису: 7002114», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

У зв`язку із смертю заставодавця ОСОБА_2 , спадкоємець ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, з 7 лютого 2014 р. набула права та обов`язки за договором застави від 3 жовтня 2003 р., укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «ПЕРСЕЙ».

18 грудня 2014 р. припинені зобов`язання ОСОБА_2 та його правонаступника ОСОБА_1 за договором застави від 3 жовтня 2003 р., укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «ПЕРСЕЙ», у зв`язку із припиненням юридичної особи кредитора - заставодержателя ВАТ «ПЕРСЕЙ», наслідком чого є внесення записів до державного реєстру.

Окрім того, з 7 лютого 2014 року - дня смерті боржника ОСОБА_2 до цього часу до спадкоємця ОСОБА_1 кредитори, або їх правонаступники не звернулися із вимогами про виконання зобов`язань за договором застави спірних квартир, відповідно до якого заставодавець цим договором забезпечив виконання ним зобов`язання, що випливають з Договору про переведення боргу № 21 від 23 вересня 2003 р., та Договору поруки № 26/05-2000 від 30.05.2000 р., згідно якого заставодавець приймає на себе зобов`язання сплатити в строк до 20 жовтня 2003 р. за Приватне підприємство «Охоронно-аналітичне агентство В.Н.К» заставодержателю суму боргу в розмірі 645 568 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 609 ЦК України, «1. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю». Відповідно до частини другої ст. 104 ЦК України, «Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення». Відповідно до п. 1 частини першої, частини другої ст. 593 ЦК України, «1. Право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані». Відповідно до п. 1 частини першої ст. 28 Закону України «Про заставу», «Застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання».

Згідно ст. 1281 ЦК України, «1. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги».

Тому, на цей час існує дві правові підстави для встановлення факту, що має юридичне значення - відсутність зобов`язань за договором застави спірних квартир, відповідно до якого заставодавець цим договором забезпечив виконання ним зобов`язання, що випливають з Договору про переведення боргу № 21 від 23 вересня 2003 р., та Договору поруки № 26/05-2000 від 30.05.2000 р., згідно якого заставодавець приймає на себе зобов`язання сплатити в строк до 20 жовтня 2003 р. за Приватне підприємство «Охоронно-аналітичне агентство В.Н.К» заставодержателю суму боргу в розмірі 645 568 грн.: Кредитор ВАТ «Персей» не пред`явив ОСОБА_1 , як спадкоємцю, що прийняла спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, у зв`язку із чим втратив права вимоги за договором. Кредитор ВАТ «Персей» ліквідований як юридична особа. Кредитором ВАТ «Персей» пропущено строк для звернення стягнення на предмет застави. Заставодавець (боржник) - ОСОБА_2 приймав на себе зобов`язання сплатити в строк до 20 жовтня 2003 р. за ПП «Охоронно-аналітичне агентство В.Н.К» заставодержателю суму боргу в розмірі 645 568 грн. В межах трирічного строку позовної давності - до 20 жовтня 2006 р. ПАТ «Персей» за життя до ОСОБА_2 до дня його ліквідації, кредитор не звертався до суду із позовом про стягнення з заставодавця зазначених коштів, та не вчиняв будь-яких інших дій що свідчили про звернення стягнення на заставлені об`єкти нерухомості. В разі звернення ВАТ «Персей» з таким позовом після 20 жовтня 2006 р. відповідачем було б заявлено про застосування позовної давності, і за відсутності доказів наявності поважних причин пропуску такого строку, це було б безумовною підставою для відмови у задоволенні позову. Таким чином, 14 грудня 2014 р. безумовно припинені будь-які зобов`язання як заставодавця ОСОБА_2 (в разі, якщо б на цю дату він був живим), та і його спадкоємця ОСОБА_1 у зв`язку із ліквідацією юридичної особи - кредитора.

Зазначене є підставою для задоволення позову в частині встановлення юридичного факту - припинення зобов`язань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перед ВАТ «Персей» () за договором застави, укладеним 3 жовтня 20103 р. між ВАТ «Персей» та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В. М., зареєстровано в реєстрі за № 11881, на суму 645 568 (Шістсот сорок п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. у зв`язку із втратою ВАТ «Персей» права вимоги до спадкоємця боржника ОСОБА_2 , та ліквідацією Відкритого Акціонерного Товариства «ПЕРСЕЙ».

Тому, ці обставини доведені належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтвердив те, що позивач повідомляв кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, що передбачає пункт 1 ст. 1281 ЦК України, оскільки позивач не мала можливості повідомити ВАТ «Персей» про смерть боржника з поважних причин, оскільки за повідомленням «УКРПОШТИ» https://ukranews.com/ua/news/247096-ukrposhta-zayavlyaye-pro-prypynennya-pryyomu-poshtovykh-vidpravlen-v-krym : « З 27 березня поштові відправлення, спрямовані «Укрпоштою» з материкової частини України, не приймаються поштою Криму. Державне підприємство поштового зв`язку "Укрпошта" заявляє про припинення прийому поштових відправлень у не визнану Україною Республіку Крим. Про це сказано в повідомленні "Укрпошти". «Починаючи з 27 березня 2014 року поштові відправлення, спрямовані УДППЗ "Укрпошта" з материкової частини України, не приймаються поштою Автономної Республіки Крим і міста Севастополя й повертаються назад. У цих обставинах УДППЗ "Укрпошта" не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим. З огляду на сформовану ситуацію, "Укрпоштою" припинений прийом поштових відправлень у напрямку півострова", - сказано в тексті повідомлення». Ця обставина є загальновідомою, оскільки розміщена на сайтах офіційних засобів масової інформації і не потребує доведення на підставі частини третьої ст. 82 ЦПК України. Але у будь-якому разі, обставина - неповідомлення кредитора спадкоємцем боржника про смерть боржника має правові наслідки тільки на початок відліку строку звернення кредитора з вимогами до спадкоємця. Якби ПАТ «Персей» на цей час не був ліквідованим, він мав би можливість пред`явити свої вимоги до позивачки протягом шести місяців із дня, коли дізнався про те, що нею прийнята спадщина померлого ОСОБА_2 . Ліквідація ВАТ «ПЕРСЕЙ» виключає будь-яку можливість звернення його з вимогами до позивача.

В частині зобов`язання відповідача провести реєстраційну дію - скасування обтяження квартир, які були предметом застави, позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено такі обставини.

21 травня 2018 р. позивач звернулась до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горецької В. М., яка посвідчувала договір застави, з пропозицією вчинити нотаріальну дію - скасувати заборону відчуження нерухомого майна - квартир АДРЕСА_1 , яка жовтня 2003 року накладена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В. М. у зв`язку із посвідченням договору застави квартир, укладеного ОСОБА_2 (заставодавець) з ВАТ «Персей» (заставодержатель), зареєстрований в реєстрі за № 11881. 22 травня 2018 р. нотаріус надала листа № 88/01-16, яким відмовила у скасуванні заборони, оскільки на думку нотаріуса, звертаються тільки у безспірному порядку, а вказане питання вирішується у судовому порядку. Зазначені обставини підтверджуються копію звернення до приватного нотаріуса Горецької В. М. та відповіді на звернення.

1 серпня 2018 р. відповідач видав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 42331199, з підстав, що позивач не надала доказів, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2 , та встановлені суперечності між заявленими та зареєстрованими правами на нерухоме майно.

В серпні 2018 року позивач звернулась до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації скасування обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , надавши всі документи, які підтверджують ліквідацію кредитора ВАТ «Персей», що є підставою для скасування заборони. Зазначені обставини підтверджується копією рішення про відмову в державній реєстрації.

7 серпня 2018 р. відповідач видав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 42432024, з підстав, що позивач не надала доказів, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2

Державний реєстратор, реалізуючи свої функції, керується Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Частиною 1 статті 24 Закону передбачено випадки відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Державна реєстрація обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону, внесення відомостей до Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Так, позивачем до позову були надані рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Івана Миколайовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01.08.2018 року № 42331199 та рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Піщевської Надії Валеріївни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07.08.2018 року № 42432024.

Згідно з ч. 2 ст.10 Закону державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно з пунктом 40 Порядку державної реєстрації речових прав на заборонена. Згідно зі ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці інших осіб (спадкоємців).

Суд не погоджується із доводами представника відповідача, що заяви про державну реєстрацію прав подані позивачем як неналежною особою. Заяви подані власником нерухомого майна ОСОБА_1 , право власності на яке зареєстровано за нею у встановленому законом порядку, відомості про що внесені у державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація вже була здійснена на підставі правовстановлюючого документа - рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2015 року, яке набрало законної сили. Зазначене рішення було надано державним реєстраторам як додаток до заяв.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача, що позовні вимоги про зобов`язання державних реєстраторів Управління провести реєстрацію дії - скасування обтяження квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та квартири за адресою: АДРЕСА_3 , не підлягають задоволенню. Внаслідок укладення вищезазначеного договору застави приватним нотаріусом Горецькою В.М. до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були внесені обтяження на нерухоме майно, а саме на зазначені квартири. Статтею 34 Закону «Про нотаріат» передбачені нотаріальні дії, що вчиняють нотаріуси, серед яких зокрема є накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації від 04.06.2009 статтею 34 Закону України "Про нотаріат" передбачена така нотаріальна дія як і зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації. Також вищезазначеним роз`ясненням визначений порядок застосувань цієї норми, відповідно до якого саме нотаріус здійснює відповідні реєстраційні дії щодо зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. Тобто нотаріус, який наклав заборону, знімає і заборони відчуження майна. У разі, якщо нотаріус, яким було накладено заборону щодо відчуження позбавлений можливості вчинити нотаріальну дію щодо зняття заборони така нотаріальна дія може бути вчинена іншим нотаріусом. Пунктом 1 частини 5 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.02.2018 № 296/5, встановлений порядок зняття заборони відчуження майна зокрема: нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки).

Суд також погоджується із доводами відповідача, що позовна вимога про зобов`язання державних реєстраторів вчинити реєстраційну дію не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки реєстраційні дії здійснює державний реєстратор за результатом розгляду заяви у сфері державної реєстрації прав. Крім цього, така вимога є втручанням в діяльність суб`єкта владних повноважень. Згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дії забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Державний реєстратор - це посадова особа, яка діє від імені держави представляє її інтереси і наділяється владними повноваженнями, щодо внесення відповідних записів до реєстрів.

Таким чином, за наявності законних підстав, в даному випадку встановлення факту, що має юридичне значення - припинення зобов`язань ОСОБА_1 ВАТ «Персей» за договором застави від 3 жовтня 20103 року між ВАТ «Персей» та ОСОБА_2 , у зв`язку із втратою кредитором права вимоги до спадкоємця боржника, державну реєстрацію зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна може бути проведена приватним нотаріусом Горецькою В. М., як нотаріусом, яка проводила реєстрацію накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, в разі неможливості, іншим нотаріусом, або будь-яким державним реєстратором.

Тому, позовні вимоги про зобов`язання саме державних реєстраторів Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради здійснити державну реєстрацію також зобов`язати провести реєстраційну дію - скасування обтяження квартир, які були предметом застави, буде протиправним втручанням у діяльність відповідача.

Таким чином, суд, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку що позов необхідно задовольнити частково, а саме в частині встановлення факту, що має юридичне значення, та відмовити у задоволенні вимог про зобов`язання державних реєстраторів Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради здійснити державну реєстрацію також зобов`язати провести реєстраційну дію - скасування обтяження квартир, які були предметом застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 81, 263-265, 315, 319, 353-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горецької Валентини Миколаївни про встановлення факту, що має юридичне значення - припинення зобов`язання за договором застави, та зобов`язання скасувати реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення - припинення зобов`язань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перед Відкритим Акціонерним Товариством «ПЕРСЕЙ» () за договором застави, укладеним 3 жовтня 2003 року між Відкритим Акціонерним Товариством «ПЕРСЕЙ» та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В. М., зареєстровано в реєстрі за № 11881, на суму 645 568 (Шістсот сорок п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. у зв`язку із втратою Відкритого Акціонерного Товариства «ПЕРСЕЙ права вимоги до спадкоємця боржника ОСОБА_2 , та ліквідацією Відкритого Акціонерного Товариства «ПЕРСЕЙ».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 березня 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська