Справа № 405/6139/19
Номер провадження 2/404/1961/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді-Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 12.06.2019 о 12.40 год., керуючи належним на праві приватної власності автомобілем «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_3 по вулиці Соборна у місті Кропивницькому, потрапила в дорожньо - транспортну пригоду, яку спричинив пішохід ОСОБА_2 , який порушивши правила дорожнього руху, раптово вибіг на проїжджу частину в невстановленому місці. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.07.2019 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Також зазначає, що ОСОБА_2 перебуває на службі в Національній поліції України патрульним поліцейським. Перебуваючи на вихідному дні 12.06.2019 об 12.40 виявив бажання допомогти патрульним, які проводили превентивні поліцейські заходи на протилежному краю (відносно місця знаходження позивача та відповідача) проїжджої частини автомобільної дороги. Відповідач вибіг на проїжджу частину дороги та поза пішохідним переходом та спричинив ДТП. Вважає, що саме відповідач повинен нести відповідальність за спричинені збитки, а не УПП у Кіровоградській області, оскільки він не виконував свої професійні обов`язки. Між його діями та спричиненою шкоду є причинно наслідковий зв`язок. В результаті ДТП пошкоджений належний їй автомобіль, вартість відновлювального ремонту якого складає 27773 грн.

Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 27773 грн, витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 1600 грн, витрати на поштові послуги з відправлення телеграм про повідомлення щодо проведення експертизи - 223,20 грн та 259,20 та витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою суду від 29.10.2020 відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.01.2020 до участі в справі, за клопотанням відповідача, залучений Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідач не скористався правом надати відзив.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України надав пояснення, в яких зазначив, що відповідач перебуває на службі у Національній поліції України з 20.09.2017. Перебуваючи поза службою, ОСОБА_2 , 12.06.2019 о 12.47 год на тротуарі вулично-шляхової мережі, за місцем розташування будинку АДРЕСА_3 помітив автомобіль наряду патрульної поліції, екіпажом якого був зупинений маршрутний транспортний засіб, в салоні якого, серед пасажирів, перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які за попередньою інформацією мали при собі значну кількість заборонених до обігу законом наркотичних речовин. Під час цих подій ОСОБА_3 намагався здійснити втечу. З протилежного краю проїжджої частини вуличної ділянки дороги для автомобілів, вибіг на проїжджу частину автомобільної дороги, що має по дві смуги руху в кожному напрямку, поза пішохідним переходом, ОСОБА_2 Внаслідок свого руху здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 Соборна у місті Кропивницькому. Вважає, що ОСОБА_2 діяв в рамках сумлінного виконання своїх завдань та обов`язків поліцейського тому не має відповідати за завдання збитків. Позивач мав би звернутися за відшкодуванням збитків до страхової компанії.

Позивач подала відповідь на пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_2 ніхто не залучав до виконання службових обов`язків, він знаходився на відпочинку став винуватцем ДТП, в результаті якого завдав майнову шкоду. Розмір спричиненого матеріального збитку підтверджено звітом про незалежну експертну оцінку легкового автомобіля, проведеного суб`єктом оціночної діяльності експертом - авто товарознавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 . При проведенні звіту був присутнім ОСОБА_2 , він письмово не заперечував проти встановлених та задокументованих пошкоджень автомобіля. Вартість відновлювального ремонту визначена з урахуванням коефіцієнту зносу складників, які підлягають заміні, всі інші витрати підтверджені документально.

Постановою Верховного суду України від 14 лютого 2018 року N«754/1114/15 визначено, що потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Вважає, що посилання третьої особи на зазначений закон є безпідставним.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Суду пояснила, що відповідач спричинив ДТП, внаслідок чого завдана шкода автомобілю, визнаний винний у цьому, тому повинний відшкодувати шкоду, яка підтверджена звітом про оцінку майна, при складенні якого був присутнім відповідач. Зауважила на тому, що відповідач діяв в момент ДТП не як поліцейський, а як фізична особа, тому повинен відповідати за завдану шкоду саме він. Просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник - адвокат Усатенко Ю.В. вимоги не визнали. Суду пояснили, що відповідач намагався допомогти наряду патрульної поліції у затриманні особи, тому він виконував свій обов`язок поліцейського, оскільки цілодобово, не зважаючи на вихідний день, несе службу у Національній поліції України, відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію», тому шкоду відшкодовувати не повинен.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову УПП в Кіровоградській області Рибальченко Ю.В. суду пояснила, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач діяв як поліцейський в момент ДТП, тому не повинен відповідати за завдану шкоду, при цьому УПП в Кіровоградській області також не має відповідати за завдану шкоду. Позивач може звернутися за відшкодуванням у порядку ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2019 о 12.40 год. ОСОБА_2 , перебував на тротуарі вулично-шляхової мережі, за місцем розташування будинку АДРЕСА_3 та помітив автомобіль наряду патрульної поліції, екіпажом якого був зупинений маршрутний транспортний засіб, в салоні якого, серед пасажирів, перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які за попередньою інформацією мали при собі значну кількість заборонених до обігу законом наркотичних речовин. Під час цих подій ОСОБА_3 намагався здійснити втечу. Відповідач з протилежного краю проїжджої частини вуличної ділянки дороги для автомобілів, вибіг на проїжджу частину автомобільної дороги, що має по дві смуги руху в кожному напрямку, поза пішохідним переходом, з метою наздогнати ОСОБА_3 . Внаслідок свого руху здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 Соборна у місті Кропивницькому.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11.07.2019 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Постанова набрала законної сили 23.07.2019.

Згідно звіту про незалежну оцінку легкового автомобіля № 46-19 від 18.07.2019 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_3 станом на момент проведення незалежної експертної оцінки складає 27773,14 грн.

При огляді транспортного засобу та виявленні пошкоджень,12.06.2019, був присутній ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом огляду колісного транспортного засобу, від якого будь-яких зауважень не зафіксовано.

Вартість складення звіту про експертну оцінку становить 1600 грн грн, які сплачені позивачем, що підтверджується актом прийому-передачі робіт та рахунком на оплату.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У абзаці першому пункту 2 постанови Пленуму №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Верховний Суд України роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до норм ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

ДТП вчинене за вини відповідача, що встановлено постановою суду.

Відповідач зазначає, що не повинен відшкодовувати шкоду в зв`язку з тим, що виконував свої обов`язки як поліцейський.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на службі в Національній поліції з 20.09.2017.

12.06.2019 відповідач мав вихідний день та перебував поза службою та не був залучений до проведення превентивних поліцейських заходів, спрямованих на встановлення осіб, що підозрювались у вчинені кримінального правопорушення.

Відповідач стверджує, що не має нести відповідальність за заподіяну шкоду, оскільки діяв як поліцейський при виконанні своїх службових обов`язків, посилаючись ч. 2 ст. 18, ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію».

Частиною 2 статті 18 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частиною 3 статті 19 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 91 Закону передбачено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських:

1) службу у святкові та вихідні дні;

2) службу позмінно;

3) службу з нерівномірним графіком;

4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Аналізуючи зазначену норму суд приходить до висновку, що поліцейський, перебуваючи на службі в Національній поліції, отримуючи день відпочинку не виконує свої службові обов`язки, що чітко визначено законом. Власна ініціатива відповідача допомогти поліцейським не можна розцінювати як залучення його до виконання службових обов`язків.

За таких обставин шкода, заподіяна відповідачем майну позивача, підлягає відшкодуванню саме ОСОБА_2 .

Відповідач вважає звіт про незалежну оцінку легкового автомобіля № 46-19 від 18.07.2019 неналежним доказом.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідач не надав будь-яких доказів, які б спростували докази, надані позивачем щодо визначення розміру завданої ним шкоди.

Тому відшкодуванню підлягає вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 27773 грн. та витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 1600 грн.

Доводи Управління патрульної поліції в Кіровоградській області щодо можливості відшкодування шкоди позивачу на підставі ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не ґрунтується на законі, оскільки згідно із його нормами, до сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).

Вимоги про стягнення з відповідача витрат на поштові послуги з відправлення телеграм про повідомлення щодо проведення експертизи - 223,20 грн та 259,20 грн задоволенню не підлягають, оскільки не входять до судових витрат у розумінні ст. 133 ЦПК України.

На користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі в розмірі 768,40 грн.

На підставі ст. 1166 ЦК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у відшкодування матеріальної шкоди 29373 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

У задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на листування у розмірі 482,4 грн відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 03.03.2020.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда