Справа № 629/2396/17
Провадження № 2-с/629/12/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року м. Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 27.07.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.03.2020 року звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області 27.07.2017 року. В обґрунтування заяви зазначив, що 17.02.2020 року від державного виконавця ВДВС Близнюківського, Лозівського районах, м. Лозова Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), на виклик якого він прибув, йому стало відомо, що Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з нього заборгованості на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія». 19.02.2020 року він звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії судового наказу, та 27.02.2020 року ознайомився з матеріалами справи і отримав судовий наказ. Зазначив, що жодних договорів зі стягувачем не укладав, комунальних послуг не отримував, заява про видачу судового не містить письмових доказів, у зв`язку з чим просив поновити пропущений строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ №629/2396/17 від 27.07.2017 року, виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області .

Суд, дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та матеріали цивільної справи №629/2396/17, приходить до наступного.

11.07.2017 року Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, захоронення та вивозу твердих побутових відходів з ОСОБА_1 .

Судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.07.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП « ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області заборгованість за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, захоронення та вивозу твердих побутових відходів у розмірі 57901,22 грн. та судовий збір у розмірі 800,00 грн.(цивільна справа а.с. 32).

11.04.2018 року на адресу суду надійшла заява від боржника ОСОБА_1 про надання матеріалів справи для ознайомлення та видачу копії вказаного судового наказу. 24.04.2018 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі та отримав копію судового наказу з додатками(цивільна справа а.с. 37).

02.05.2018 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу (цивільна справа а.с. 40-43). Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 травня 2018 року в задоволенні заяви про поновлення строків для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу відмовлено; заяву про скасування судового наказу повернуто заявнику (цивільна справа а.с.60-61). На вказану ухвалу 23.05.2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (а.с.68-70).

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2018 року залишено без змін (цивільна справа а.с.86-89).

В заяві про скасування судового наказу від 10.03.2020 року ОСОБА_1 в обґрунтування поновлення строків для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу зазначає, що про існування судового наказу йому стало відомо тільки 17.02.2020 року, що не підтверджується матеріалами справи №629/2396/17.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З матеріалів цивільної справи № 629/2396/17 вбачається, що 24.04.2018 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі та отримав копію судового наказу з додатками, оскаржував ухвалу суду від 08.05.2018 про відмову в задоволенні заяви про поновлення строків для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та повернення заяви про скасування судового наказу, та за результатами розгляду апеляційної скарги вищезазначену ухвалу суду залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

При цьому ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу та вважає, що несвоєчасне звернення із цієї заявою зумовлене, з огляду на доводи, наведені заявником ОСОБА_1 , не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру, а тому повертає заяву про скасування судового наказу заявнику.

Керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу- відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.07.2017 року(справа № 629/2396/17)- повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.А. Мицик