Провадження № 2/756/1049/20
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНи

10 березня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційний втрат та трьох процентів річних,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційний втрат та трьох процентів річних.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на, що 09.09.2014 року близько 16 год. 25 хв. по пр-ту Оболонському, 16, з вини водія автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний йому велосипед марки «Бергомонт».

Оскільки внаслідок указаної пригоди він зазнав майнових втрат, пов`язаних із пошкодженням його майна, страхове відшкодування страховою компанією йому не виплачено, ОСОБА_1 просить суд стягнути на його користь з НАСК «Оранта» 10 092 грн. 25 коп. матеріальної шкоди, 10 763 грн. 27 коп. пені, 10 246 грн. 66 коп. інфляційних втрат та 302 грн. 76 коп. - три проценти річних, а всього 31 404 грн. 94 коп.

Позовних вимог до ОСОБА_2 позовна заява ОСОБА_1 не містить, що також підтверджено ним у судовому засіданні.

У відзиві на позовну заяву представник НАСК «Оранта» просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що ОСОБА_1 у порушення вимог закону не подав страховику, документів на підтвердження розміру заподіяного збитку. Огляд пошкодженого велосипеду представником страхової компанії не проводився, а також не визначався розмір заподіяного збитку внаслідок відсутності методики визначення шкоди, заподіяної двоколісним транспортним засобам. Однак страхове відшкодування йому було нараховано та виплачено у мінімальному розмірі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник НАСК «Оранта» у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений шляхом направлення повістки на зареєстроване місцем проживання, тому вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що 09.09.2014 року близько 16 год. 25 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на місці водія автомобіля ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 , на пр-ті Оболонському, 16 у м. Києві, відчинив двері цього автомобіля, не переконавшись, що це не загрожує безпеці і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого зробив перешкоду велосипеду марки «Бергомонт» під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Указані обставини відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки встановлені постановою Оболонського районного суду міста Києва від 19.09.2014 року, що набрала законної сили, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 на момент указаної події була забезпечений страховим полісом НАСК «Оранта» № АС/5697006 від 04.03.2014 року за умовами якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду завдану майну становить 50 000 грн., а розмір франшизи - 510 грн. (а.с. 142).

Як вбачається зі змісту довідки ВДАІ Оболонського району м. Києва, транспортному засобу - велосипеду марки «Бергомонт» внаслідок ДТП, яка мала місце 09.09.2014 року о 16 год. 25 хв. по пр-ту Оболонському, 16 у м. Києві, заподіяно наступні механічні пошкодження: система перемикання швидкостей передньої та задньої зірочки, сідло, лако-фарбове покриття рами, деформовано кермо (а.с. 146).

11.11.2014 року власник транспортного засобу ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 подав до НАСК «Оранта» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що відбулася 09.09.2014 року за участю належного йому автомобіля (а.с. 144-145).

14.11.2014 року до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування звернувся ОСОБА_1 ., до якої додав постанови суду, довідку з ДАІ, копії паспорта та РНОКПП, висновок медичного огляду та технічний паспорт на велосипед. Крім того, у заяві ОСОБА_1 вказав спосіб виплати йому страхового відшкодування - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 92).

Відповідно до технічного паспорту на велосипед марки «Бергомонт» та товарного чеку, його придбано 20.05.2014 року за ціною 10 905 грн. (а.с. 139-141).

19.01.2015 року НАСК «Оранта» направлено лист на ім`я ОСОБА_1 щодо припинення виплати страхового відшкодування у зв`язку із ненаданням документів щодо розміру спричиненого збитку (а.с. 41).

Разом з цим, 08.09.2015 року НАСК «Оранта» складено розрахунок страхового відшкодування за договором страхування АС/5697006 від 04.03.2014 року, зі змісту якого вбачається, що дійсною вартістю велосипеда марки «Бергомонт» визначено 10 905 грн., знос - 0,0 %, вартість відновлювального ремонту - 1 000 грн. 00 коп., розмір матеріального збитку - 1 000 грн. 00 коп., франшиза 510 грн. 00 коп., сума страхового відшкодування - 490 грн. (а.с. 94).

Відповідно до змісту страхового акту № ОЦВ-14-7921/1 від 08.09.2015 року сума страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу - велосипеду «Бергомонт» ОСОБА_1 , з урахуванням франшизи становить 490 грн. 00 коп., при цьому у переліку фактично наявних документів, серед інших, указано «Акт огляду пошкодженого ТЗ» (а.с. 93-94).

Отже, суд критично ставиться до пояснень представника відповідача про те, що пошкоджений велосипед марки «Бергомонт» після звернення ОСОБА_1 із заявою про страхову виплату не оглядався уповноваженою особою страховика.

Платіжним дорученням № 49819 від 08.09.2015 року НАСК «Оранта» зараховано на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти у розмірі 72 062 грн. 42 коп., серед яких 490 грн. - сума страхового відшкодування ОСОБА_1 , що підтверджується відомістю № 166 від 08.09.2015 року (а.с. 96-97).

Разом із тим, до позовної зави ОСОБА_1 , яка первісно направлялась поштою 08.09.2017 року, додано рахунок ФОП ОСОБА_4 , який не є платником податку на загальних підставах, на оплату за № 6 від 10.03.2015 року, зі змісту якого вбачається, що загальна вартість деталей та відновлювальних робіт велосипеда марки «Бергамонт» склалає 9 931 грн. 25 коп. (а.с. 74).

При цьому, суд вважає неправдивими пояснення ОСОБА_1 та його представника про те, що указаний рахунок надавався НАСК «Оранта» при зверненні із заявою про страхове відшкодування, оскільки таке звернення мало місце 14.11.2014 року.

Крім того, оглянуті у судовому засіданні матеріали страхової справи також не містять будь-яких доказів того, що зазначений рахунок подавався позивачем страховику.

Однак указаний рахунок є єдиним доказом, що свідчить про розмір завданого позивачеві збитку внаслідок пошкодження його майна за виключенням позицій які стосуються вартості та заміни «Ланцюга велосипедного» на суму 679 грн. 75 коп. (645 грн. 00 коп. + 34 грн. 75 коп.), оскільки указана деталь не вказана у довідці ДАІ про наявні механічні пошкодження ТЗ внаслідок ДТП, що мала місце 09.09.2014 року.

Враховуючи те, що НАСК «Оранта» не спростовано розмір завданого збитку, а також те, що після огляду пошкодженого двоколісного транспортного засобу його оцінку страховиком не проведено, а посилання представника відповідача на відсутність методики проведення такої оцінки не може бути виправданням у розрізі права потерпілого на розумне очікування відновлення його порушеного права, суд приймає указаний рахунок, як належний та допустимий доказ при вирішені спору, що виник між сторонами.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У розумінні практики ЄСПЛ термін «майно» має широке тлумачення, під ним зокрема розуміють «активи», які можуть виникнути, зокрема, на підставі позову про відшкодування шкоди, який виникає з її заподіянням («Прессос Компанія Нав`єра С.А. та інші проти Бельгії».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закон України № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закон України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закон України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п. 12.1 ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За змістом п. 36.1 ст. 36 Закон України № 1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пп. 1, 3 п. 36.2 ст. 36 Закон України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Підпунктом в) п. 35.1. ст. 35 Закон України № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Згідно п 33-1.1. ст. 33 Закон України № 1961-IV страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення (п. 36.2. ст. 36 Закон України № 1961-IV).

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено те, що ДТП в якій пошкоджено велосипед позивача сталася з вини водія автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого на момент події була застрахована НАСК «Оранта», нарахована та виплачена відповідачем страхова виплата ОСОБА_1 неодержана, з розміром цієї страхової виплати він не погодився, суд дійшов висновку про стягнення з НАСК «Оранта» на користь позивача 8 741 грн. 50 коп. страхового відшкодування, виходячи з наступного розрахунку: 9 931 грн. 25 коп. (сума до сплати за рахунком рахунок ФОП ОСОБА_4 № 6 від 10.03.2015 року, який не є платником податків на загальних підставах, тобто зазначив вартість без урахування ПДВ) - 679 грн. 75 коп. (вартість деталей та їх заміни, що не вказані у довідці ДАІ про наявні механічні пошкодження ТЗ внаслідок ДТП, що мала місце 09.09.2014 року) - 510 грн. 00 коп. (франшиза).

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 не містить вимог до ОСОБА_2 , суд відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України не має правових підстав для покладення на цього відповідача обов`язку з відшкодування заподіяної ним шкоди.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закон України № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно зі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що НАСК «Оранта» проведено нарахування та здійснено страхову виплату в обраний позивачем спосіб, а позивач не погоджуючись з її розміром звернувся до суду, при цьому рахунок, прийнятий судом як доказ розміру завданого йому збитку, позивачем страховику не подавався, що в сукупності свідчить про недотримання ОСОБА_1 вимог закону щодо повідомлення страховика про усі наявні в нього відомості, що підтверджують розмір заподіяної шкоди, внаслідок чого у страховика виникло право на збільшення строку прийняття рішення про стахову виплату, суд дійшов висновку про те, що за встановлених обставин не мало місце прострочення виконання грошового зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування з вини відповідача.

Таким чином, вимоги позову ОСОБА_1 про стягнення з НАСК «Оранта» пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційний втрат та трьох процентів річних - задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, 6) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) 8 741 грн. 50 коп. страхового відшкодування, 87 грн. 41 коп. судового збору, а всього 8 828 (вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 91 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя