Номер провадження: 22-ц/813/4615/20
Номер справи місцевого суду: 522/8275/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.03.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду Черевко П.М.., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення позики -

встановив:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

Вважаючи ухвалу суду незаконною представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху через несплату судового збору та пропущення строку на апеляційне оскарження, надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Як вбачається з рекомендаційного повідомлення про вручення поштового відправлення Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримав ухвалу Одеського апеляційного суду від. 22 жовтня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху.

01 листопада 2019 року на представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотання про доручення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору.

Так станом на 02 грудня 2019 року скаржником так і не було усунуто недоліки апеляційної скарги в часині пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року апеляційну скаргу повторно було залишено без руху у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги в частині пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржнику був наданий десятиденний строк з моменту отримання апелянтом копії ухвали та роз`яснено, що у разі неусунення недоліків у зазначений строк, буде відмовлено у відкриті апеляційного провадження.

Як вбачається з рекомендаційного повідомлення про вручення поштового відправлення зазначену ухвалу скаржник отримав 13 грудня 2019 року.

Однак станом на сьогодні недоліки апеляційної скарги так і не були усунуті.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведені обставини і вимоги процесуального закону, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, а справу повернути до суду першої інстанції.

Керуючись ч.4 ст. 357, 358 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення позики.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду П.М. Черевко