ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 952/873/19

Провадження № 22-ц/818/1426/20

23 березня 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуАкціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року (суддя Яценко Є.І.) по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У листопаді 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № б/н від 21.02.2011 року у розмірі 119 820,29 грн., яка складається з: 8 900,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 110 919,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 21.02.2011 року по 30.03.2018 року та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

В обґрунтування позову посилався на те, що 21.02.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за яким банк надав відповідачці кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушенням відповідачкою умов кредитного договору та неналежного виконання зобов`язання, утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2019 року складає 369 492,12 грн., з яких: 8 900,43 грн. - заборгованість за кредитом; 356 672,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 919,42 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Але позивач виявив бажання стягнути із відповідача лише частину заборгованості у розмірі 119 820,29 грн.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року позовні вимоги банку задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 900,43 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ КБ "Приват Банк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в цій частині, в іншій частині рішення залишити без змін.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачкою не спростовано наявність боргу, зазначеного у розрахунку заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до Кредитного договору. Приєднання до угоди підтверджується фактом користування ОСОБА_1 картковим рахунком та використанням кредитних коштів. Своїм підписом у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» відповідачка висловила згоду про укладення договору та засвідчила, що згодна з тим, шо ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання «банківських послуг».

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що 21.02.2011 року відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість за користування кредитними коштами, яка станом на 30.09.2019 року складала 369 492,12 грн., з яких: 8 900,43 грн. - заборгованість за кредитом; 356 672,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 919,42 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Але позивач виявив бажання стягнути із відповідачки лише частину заборгованості у розмірі 119 820,29 грн., а саме: 8 900,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 110 919,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 21.02.2011року по 30.03.2018 року.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у стягненні заборгованості по процентам суд першої інстанції виходив з відсутності для цього підстав.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Частиною першою статті 1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень статей610,611,625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені у заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

До суду апеляційної інстанції представником банку надано уточнений розрахунок заборгованості з урахуванням відсоткової ставки 3% на місяць на залишок заборгованості, передбаченої в Заяві про отримання кредиту від 21 лютого 2011 року, з розміром якої ознайомлена відповідач, про що свідчить її підпис в заяві про видачу кредиту.

Згідно довідки про умови кредитування, базова процентна ставка за кредитом становить 3% на місяць на залишок заборгованості; довідка підписана відповідачкою.

Отже, вважати, що ОСОБА_1 не було відомо про сплату відсотків та їх розмір - не можна.

Що стосується суми стягнення, то колегія виходить з наступного.

Як зазначає представник АТ КБ «ПриватБанк», позичальнику надавалась картка № НОМЕР_1 зі строком дії до 12/14 року. Під час укладення договору діяла процентна ставка в розмірі 3% річних. В подальшому з 01.01.2013 року банком був зменшений розмір процентної ставки до 30% річних, а з 31.08.2014 року збільшений до 34,8 % річних, що не перевищує погоджений розмір процентної ставки сторонами під час укладення кредитного договору 36% річних.

Таким чином розмір заборгованості по процентам становить 3705,90 грн. за останні три роки, строк дії картки до 31.12.2014 року.

Даний розмір заборгованості ОСОБА_1 відповідно до ст. 81 ЦПК України не спростовано, свого розрахунку заборгованості не надано, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Рішення суду у частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, а тому судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року у частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів за користування кредитом та стягнення судових витрат - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути зі ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) заборгованість по відсоткам за кредитним договором № б/н від 21 лютого 2011 року у розмірі 3705,90 гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок1Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) судовий збір за подання позову у розмірі 203, 62 гривні та судовий збір за подання апеляційної скарги 305,43 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко