Провадження № 2/761/2978/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Венгерчук В.В.

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач та ОСОБА_2 01.10.2004 р. уклали шлюб, який було розірвано 20.05.2010 року. В шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 . З відповідачем ОСОБА_1 одружувався, коли ОСОБА_2 була вагітною. За період дошлюбних відносин між сторонами неодноразово виникали сварки та час коли вони проживали окремо один від одного. Позивач знав, що до стосунків із ним, ОСОБА_2 зустрічалась з іншим чоловіком та неодноразово в подальшому натякала, що ОСОБА_1 не є батьком дитини. Після розлучення, відповідач заборонила бачитись із сином, позбавила ОСОБА_1 батьківських прав. Хлопчик зовсім не схожий на позивача. Спільні знайомі казали ОСОБА_1 , що дитина схожа на колишнього хлопця відповідача. Окрім цього, відповідач своєю поведінкою, неодноразовими натяками, що це не син ОСОБА_1 , заборонами бачитися з ним та використанням позивача, як інструменту матеріального збагачення (шляхом подання позові про сплату аліментів), змусила сумніватися у батьківстві. За таких обставин ОСОБА_1 просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 673, виданого 12 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва про народження ОСОБА_3 та зобов`язати Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 .

Провадження у даній справі було відкрито 22.11.2019 року, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представник ОСОБА_2 подано відзив на позов де зазначено наступне. Шлюб між сторонами розірвано, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.03.2013 р. позивача позбавлено батьківських прав, про що ОСОБА_1 обізнаний. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.2010 р. з позивача стягуються аліменти на утримання дитини, проте з 2010 р. по квітень 2018 р. ОСОБА_1 їх не сплачував. Позивач ніколи не звертався до відповідача з проханням в позасудовому порядку вирішити питання щодо батьківства. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просила провести судове засіданні без участі сторони відповідача. Зазначила, ОСОБА_2 не визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши пояснення та доводи ОСОБА_1 , дослідивши докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, і не заперечується учасниками процесу, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 20 травня 2010 року про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис № 234 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Також встановлено і не оспорюється учасниками процесу, що в період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 673.

Позивач вказує на наявність об`єктивних сумнівів у своєму батьківстві, а тому і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

За клопотанням ОСОБА_1 було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи.

Так, як свідчить висновок експерта № 103-136-2020 від 03.08.2020 р., молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel K at all «Biostatistische Abstammugs-begutachung mit blutgruppen befunden» Sttutgart, 1971., біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, за положеннями ст. 80 ЦПК України.

За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем на підтвердження обставин, викладених у позові не надано жодного доказу, виключно пояснення та доводи ОСОБА_1 щодо сумнівів останнього у своєму батьківстві суд не може покласти в основу рішення, з огляду на приписи ч. 6 ст. 81 ЦПК України, які встановлюють, що доказування не може грунтуватись на припушеннях.

З іншого боку, висновки експертизи свідчать по те, що біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги що ОСОБА_1 не доведено обставини, з якими законодавець передбачає можливість виключення відомостей про батьківство особи з актового запису про народження, підстави для задоволення позову відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 353-357 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 136 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.12.2020 року.

Суддя: