Провадження № 6/522/327/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 19.11.2009 року та НОМЕР_3 від 15.01.2018 року, без вилучення паспорта громадянина України - до виконання зобов`язань за виконавчим документом виконавчим листом №522/18419/12 виданим 11.09.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

17 березня 2020 року матеріали подання разом з матеріалами цивільної справи передані для розгляду судді Чернявській Л.М.

17 березня 2020 року по справі відкрито провадження.

Заявник мотивує вимоги тим, що на виконанні знаходиться виконавчий лист № 522/18419/12 від 11.09.2014 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (р/р НОМЕР_4 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) суми заборгованості за кредитним договором № 1913-н від 04 вересня 2007 року, в сумі 84643 (вісімдесят чотири тисячі шістсот сорок три) долари США, 56 центів та 6425 (шість тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень, 95 копійок та судових витрат у сумі 3219,0 гривень за сплачений судовий збір.

Боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, а тому державний виконавець просить обмежити його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Дослідивши матеріали подання, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Як вбачається із наданих суду документів, 11.09.2014 року Приморським районним судом міста Одеси виданий виконавчий лист про стягнення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (р/р НОМЕР_4 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) суми заборгованості за кредитним договором № 1913-н від 04 вересня 2007 року, в сумі 84643 (вісімдесят чотири тисячі шістсот сорок три) долари США, 56 центів та 6425 (шість тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень, 95 копійок та судових витрат у сумі 3219,0 гривень за сплачений судовий збір.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 14.11.2019 року відкрито виконавче провадження за зазначеним виконавчим листом. Виконавчий документ був звернений до примусового виконання.

Як зазначає заявник , боржник, який є обізнаним з наявністю по відношенню до нього відкритого виконавчого провадження, до теперішнього часу не виконав рішення суду, будь-яких дій для його виконання не вчиняє, за місцем реєстрації не проживає, чим фактично ухиляється від виконання рішення суду.

Так, відповідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, що надійшла на адресу виконавця 26.11.2019 року, боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 .

28.11.2019 року Приватним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Двері будинку ніхто не відчиняв. Сусіди не повідомили інформацію про місцезнаходження боржника. Приватним виконавцем було складено відповідний акт. Також було залишено Виклик на прийом з датою та часом прийому на 10.00 год 04.12.2019 року.

Також, 09.12.2019 року Приватним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою за якою згідно витягу ДРРПНМ зареєстровано об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира, загальною площею 28,8 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;. Двері квартири ніхто не відчиняв, приватним виконавцем було складено відповідний акт. Приватним виконавцем також було залишено Виклик на прийом до виконавця.

Відповідно довідки Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 19.11.2009 року НОМЕР_5 НОМЕР_6 від 15.01.2018 року.

А також згідно відповіді ДПС Головного центру обробки спеціальної інформації від 11.03.20 за вх№1306 ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон.

Проте, до теперішнього часу суду не надані відомості, що боржник був обізнаний виконавцем про відкриття виконавчого провадження.

Сам факт подання до суду в додатках свого подання, державним виконавцем, постанови про відкриття виконавчого провадження не доводить факт обізнаності боржника про дане провадження.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Докази, на підставі яких сторони обґрунтовують обставини, на які вони спираються, мають відповідати вимогам, встановленим ст.ст.77-80 ЦПК України належними, допустимими, достатніми та достовірними.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

До теперішнього часу доказів отримання ОСОБА_1 будь-яких викликів, про які ідеться мова у поданні приватним виконавцем до суду надано не було.

Отже, відсутні докази про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, а також вимогою приватного виконавця про необхідність явки до виконавця. При цьому, саме по собі направлення вимоги не свідчить про її отримання боржником.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчиняє дії спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, майна, зміну місця роботи, перешкоджання в реалізації арештованого майна тощо), приватний виконавець не надав та на наявність таких не вказав. Згідно вимог ч.1,3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання приватного виконавця у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, покладається в даному випаду на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні від їх виконання, поки не буде доведено протилежного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з ДРРПНМ у боржника - ОСОБА_1 зареєстровано об`єкт нерухомого майна, а саме квартира, загальною площею 28,8 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. з метою реального виконання вимог виконавчого документу було винесено постанову про арешт майна боржника від 14.11.2019 за вих. 5818., та накладено арешт на майно, а саме: квартира, загальною площею 28,8 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру за вх..№ 6243 від 29.11.2019 року за боржником зареєстровано легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, VIN НОМЕР_7 , 1982 року випуску, помаранчевого кольору; та автомобіль «DONG FENG», шасі НОМЕР_8 , державний номерний знак НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 .

Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. з метою реального виконання вимог виконавчого документу було винесено постанову про арешт майна боржника від 07.12.2019 за вих. 6568, та накладено арешт на рухоме майно, а саме: легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, VIN НОМЕР_7 , 1982 року випуску, помаранчевого кольору.

Також, 07.12.2019 року за вих.№ 6564 Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М було винесено постанову про розшук майна боржника та оголошено в розшук майно боржника, а саме: легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, VIN НОМЕР_7 , 1982 року випуску, помаранчевого кольору

Згідно відповіді Державного агентства рибного господарства України за вх.№6665 від 18.12.2019 року за боржником риболовні судна не зареєстровані.

Згідно довідки ТУ Держпродспоживслужби за вх.6602 від 17.12.2019 року інформація про наявність техніки - відсутня.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України визначено у ст.441 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п.5 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено також у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених вищевказаним законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, укладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

При цьому під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов`язків.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Однак, при зверненні до суду із поданням державним виконавцем не було надано доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання рішення суду, тоді як сам по собі факт невиконання його у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання покладених на боржника зобов`язань не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

За положенням законодавства тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича про тимчасове обмежання у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 522/18419/12, виданим 11.09.2014 року Приморським районним судом м. Одеси відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська