Справа №222/202/20
Провадження № 2-о/222/42/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі: головуючого судді

Вайновської О. Є. секретаря судового засідання Гранкіної О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нікольська селищна рада, Нікольська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності свідоцтва про право спадкування за заповітом від 21.03.1969 року, реєстраційний номер 1359, за яким він успадкував житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого дідуся ОСОБА_2 , посилаючись на те, що у вказаному правовстановлюючому документі його ім`я помилково зазначено « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ». Вказана обставина перешкоджає йому у здійсненні права власності.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 03.02.2020 року, заяву ОСОБА_1 залишено без руху в зв`язку з недоплатою судового збору.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі, копія ухвали направлена заявнику, заінтересованим особам разом з копією ухвали копію заяви з додатками.

Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити.

Заінтересовані особи Нікольська селищна рада, Нікольська державна нотаріальна контора до судового засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового розгляду.

За таких обставин судовий розгляд проведено у відсутності вказаних осіб на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 28.01.2000 року Володарським РВ УМВС України в Донецькій області, ім`я заявника ОСОБА_1 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.1969 року, реєстраційний номер №1359, приналежність якого ОСОБА_1 встановлюється в судовому порядку, вбачається що воно видане на ім`я ОСОБА_1 .

Водночас, право власності заявника ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.1969 року, реєстраційний номер №1359, зареєстроване в «БТІ» КП Нікольської районної ради.

Крім того, заявнику ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №041654, належить земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,22 га, цільове призначення для

будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства.

Отже, оцінивши досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.03.1969 року, реєстраційний номер №1359, належить заявнику.

Наявна помилка у написанні імені заявника « ОСОБА_3 », замість вірного « ОСОБА_4 » у вказаному правовстановлюючому документі перешкоджає заявнику в реалізації його права власності та не може бути усунута іншим шляхом, ніж в судовому порядку.

Враховуючи викладене, а саме розбіжності у зазначенні імені заявника у паспорті громадянина України та у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 21.03.1969 року, реєстраційний номер №1359, суд вважає, що його право порушене та підлягає судовому захисту шляхом встановлення факту приналежності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу свідоцтва про право спадщину за заповітом від 21.03.1969 року, реєстраційний номер №1359, з метою реалізації права власності.

Судові витрати у справах окремого провадження, відповідно до положень ст.294 ЦПК України, не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-13, 81, 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Нікольська селищна рада, Нікольська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 21.03.1969 року реєстровий номер 1359, видане нотаріусом Державної нотаріальної контори Коньковою Ж.В., щодо спадкування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 20.03.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Є. Вайновська