Справа № 629/2392/19
Номер провадження 2-о/629/5/20
24.03.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., присяжних: Щеглової О.І., Копа Л.І., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за заявою Комунальної установи «Панютинський психоневрологічний інтернат», зацікавлена особа виконавчий комітет Лозівської міської ради, як орган опіки і піклування про визнання фізичної особи недієздатною, -
Заявник звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, посилаючись на те, що з 19 червня 2009 року в КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом ІI групи безстроково. ОСОБА_1 страждає на шизофренію, параноїдну форму, безперервний перебіг, в зв`язку з чим неодноразово лікувався в психіатричних закладах охорони здоров`я, однак стан його здоров`я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворого істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з в`язку з цим заявник просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, раніше в заяві прохав розглянути справу за відсутності представника КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат».
Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання в якому просив розглянути справу за відсутності заінтересованої особи, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.
Суд, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною.
Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно ч.1 ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це.
Судом встановлено, що з 19 червня 2009 року в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований і постійно мешкає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого зараховано на повне державне забезпечення.
Відповідно до виписки із акту огляду медико-соціальної (експертної) комісії ВТЭ -7 № 012453 від 27.01.1992 року ОСОБА_1 було визнано інвалідом другої групи безстроково, в зв`язку з чим він потребує постійного нагляду та догляду.
Згідно довідки про психічний стан здоров`я підопічного станом на 13.03.2019 року, ОСОБА_1 страждає на шизофренію, параноїдну форму, безперервний перебіг. Контакт недостатній, мислення парологічне. Пам`ять, інтелект змінені. Поведінка неврегульована.
В зв`язку з виявленою хворобою ОСОБА_1 неодноразово лікувався в психіатричних закладах охорони здоров`я, однак стан його здоров`я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворого істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 60 від 28.01.2020 року ОСОБА_1 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної. ОСОБА_1 відповідно до свого психічного стану на теперішній час нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч. 6 -7 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30,39,40,41 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», ст.ст. 258, 264, 265, п. 1 ч. 2 ст. 293, 299, 300 ЦПК України, суд, -
Заяву Комунальної установи «Панютинський психоневрологічний інтернат» про визнання фізичної особи недієздатною задовольнити.
Визнати недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, який мешкає в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат», який розташований за адресою: смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області, вул. Івана Середи, б. 10.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною становить два роки з дня набрання рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду-протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду-якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Головуючий суддя Н.А. Смірнова
Присяжні: О.І. Щеглова
Л.І. Копа