Справа № 323/340/20
Провадження № 4-с/323/4/20
УХВАЛА

Іменем України

17.03.2020 р. м.Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу ОСОБА_1 на дії Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби в особі Соболєвої Н.І. , зацікавлена особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із скаргою, в якій вказав, що ним подано 24.01.2020р.до Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби заяву про відновлення виконавчого провадження №57980242 на підставі ст.64-1 Закону «Про виконавче провадження».

12.01.2020р ним одержано відповідь від Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби за підписом начальника відділу Соболєвою Н.І., №5899 від 07.02.2020р. де зазначено про відмову у відновленні виконавчого провадження №57980242,з чим він повністю не згоден.

Фактично дії Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби в особі Соболєвої Н.І. є незаконними та неправомірними , що відповідають ознакам кримінального злочину ст.382 ч.2 КК України.

Прохає суд визнати дії Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби в особі Соболєвої Н.І. неправомірними та незаконними. Зобовязати Південно-Східне міжрегіональне управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби в особі Соболєвої Н.І. відновити виконавче провадження №57980242. Судові витрати стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби.

Від начальника Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби Соболєвої Н.І. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 в якому вона вказала, перевіркою встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 57980242 по виконанню виконавчого листа № 323/2729/17 виданого 23.05.2018 Оріхівським районним судом Запорізької області про: «Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у іспілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , як батька, у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю систематичних побачень, а саме один раз на тиждень в суботу з 11-00 до 14-00 години за місцем проживання чи перебування дитини в присутності матері ОСОБА_2 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись вимогами п.11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку за вих. № 9828 направлено сторонам виконавчого провадження та до Оріхівського районного суду Запорізької області.

Станом на теперішній час постанова про закінчення виконавчого провадження № 57980242 є чинною.

У задоволенні заяви стягувача відмовлено, про що на його адресу надано вмотивовану відповідь за вих. № 5899 від 07.02.2020р., з наступних підстав «Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.»

Слід зазначити, що виконавче провадження № 57980242 було закінчено на підставі п. 11 ч.1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто надіслано виконавчий документ до суду, який його видав у зв`язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, після вжиття всіх заходів примусового виконання, передбачених цим Законом, а не у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи викладене підстави для відновлення виконавчого провадження № 57980242 відсутні.

Також вважає за доцільне зазначити, що згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 25.03.2019р. № 250/07-12 ОСОБА_4 переведена на посаду начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з 28.12.2019 відповідно до наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) займає посаду начальника Оріхівського державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Як керівник органу державної виконавчої служби, Соболєва Н.І. підписує відповіді за результатом розгляду заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження, а рішення про відновлення виконавчого провадження у відповідності до вимог статей 41, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» приймаються державним виконавцем, про що він виносить відповідну вмотивовану постанову. Прохає суд в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання щодо не відновлення виконавчого провадження № 57980242 відмовити.

17.03.2020 року до суду надійшло від ОСОБА_1 клопотання про винесення окремої ухвали відносно начальника Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби Соболєвої Н.І. для здійснення досудового слідства та притягнення до відповідальності за ознаками Кримінального злочину передбаченого ст.367 КК України.

ОСОБА_1 до судового повторно засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про слухання справи у судовому порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Представник виконавчої служби повторно до судового засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника виконавчої служби.

Бугайова Н.О. до судового засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про слухання справи, про причини неявки суду не повідомляла.

Відповідно до ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги , не перешкоджають її розгляду.

Суд, ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги, дійшов до наступних висновків.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 448ЦПК України, cкарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (стаття 3 Закону).

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 57980242 по виконанню виконавчого листа № 323/2729/17 виданого 23.05.2018 Оріхівським районним судом Запорізької області в якому вказано: «Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , як батька, у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю систематичних побачень, а саме один раз на тиждень в суботу з 11-00 до 14-00 години за місцем проживання чи перебування дитини в присутності матері ОСОБА_2 ».

05.08.2019 року старшим державним виконавцем Черновою Т.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій вказано, що в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник , яка за рішенням суду повинна забезпечити побачення стягувача з дитиною, без поважних причин не виконує рішення суду, яке не може бути виконано без її участі.

Отже, станом на теперішній час Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2 про усунення перешкод у побаченні з дитиною та встановлення побачення з дитиною не виконано.

24.01.2020р. до Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби Бугайов І.С. подав заяву про відновлення виконавчого провадження №57980242 на підставі ст.64-1 Закону «Про виконавче провадження».

12.01.2020р ним одержано відповідь від Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби за підписом начальника відділу Соболєвою Н.І., №5899 від 07.02.2020р. де зазначено про відмову у відновленні виконавчого провадження №57980242.

Судом встановлено, що вмотивована постанова про відновлення виконавчого провадження у відповідності до вимог статей 41, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не виносилася.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Частина 5 статті 64-1 Закону встановлює, що у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, а ч.6 зазначеної норми закону передбачено, що, якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічні приписи містить в собі п. 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Тобто, обов`язок у забезпеченні побачень стягувача з дитиною законодавчо покладається саме на боржника, а не на стягувача.

За змістом наведених норм закону підставою для закінчення виконавчого провадження з виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною є забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному судовим рішенням, при цьому Закон не пов`язує фактичне виконання рішення суду у такій категорії справ з досягненням дитиною повноліття та/або ж досягненням віку, з якого вона (дитина) самостійно має право визначитися з порядком спілкування з батьками. Подальше ухилення боржника від виконання рішення суду згідно Закону є підставою для відновлення виконавчого провадження на підставі заяви стягувача.

Суд, вважає, що боржник ОСОБА_2 ухилилася від виконання рішення суду і подальше ухилення боржника від виконання рішення суду згідно Закону є підставою для відновлення виконавчого провадження на підставі заяви стягувача.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали відносно начальника Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівського районного відділу Соболєвої Н.І. суд зазначає наступне.

Згідно до ст.262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

З аналізу вказаної статті вбачається, що окрема ухвала про порушення законодавства може постановлюватися відносно діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків адвокатом або прокурором, у разі наявності в діях (бездіяльності) державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця ознак кримінального правопорушення, у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань свідка, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу перекладача, підробки доказів.

Клопотання ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали взагалі не мотивоване жодними обставинами, а також це є правом, а не обов`язком суду і у цій справі суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Крім цього, ОСОБА_1 не позбавлений можливості та має право самостійно звернутися із повідомленнями про вчинення злочинів до правоохоронних органів та із заявами про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб до відповідних органів.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.262, 423-429 Цивільного процесуального кодексу України, статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби в особі Соболєвої Н.І., зацікавлена особа ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії Південно-Східного міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби в особі Соболєвої Н.І. - неправомірними.

Зобовязати державного виконавця Південно-Східно міжрегіонального управління (м.Дніпро) Оріхівського районного відділу Державної виконавчої служби відновити виконавче провадження №57980242.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали відносно начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області Соболєвої Н.І.- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18.03.2020 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області: Н.В.Фісун