Справа №442/1484/20
Провадження №2-о/442/39/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району про встановлення юридичних фактів,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою за участю заінтересованої особи Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району про встановлення юридичних фактів, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , про що 20 липня 2015 року Виконавчим комітетом Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області складено відповідний актовий запис за №26, (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Місцем відкриття спадщини (останнім місцем проживання спадкодавця) є село Летня, Дрогобицького району Львівської області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,9322 га., яка розташована на території Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що належала її матері ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 565149, виданого Дрогобицькою райдержадміністрацією 01.06.2006 року, житловий будинок під АДРЕСА_1 , що належав його матері ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Летнянської сільської ради 16.01.2002 року, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що належав його матері ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ЛВ № 044533, виданого Летнянською сільською радою 11.03.2002 року. Оглянувши документи нотаріус повідомив його про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої матері у зв`язку з необхідністю встановлення факту родинних відносин між ними. Під час звернення нотаріус оглянув представлені ним документи і виявив, що у переліку документів, які підтверджують родинні відносини, а саме у його свідоцтві про народження його прізвище, ім`я, по батькові вказане як « ОСОБА_1 » і мати вказана як « ОСОБА_3 », у свідоцтві про смерть мати вказана як « ОСОБА_2 », тобто, згідно поданих документів, внаслідок неправильних записів прізвищ неможливо встановити ступінь родинних стосунків між мною і моєю рідною матір`ю, а тому у нього виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак від нього проступила заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та без фіксування технічними засобами, заявлені вимоги підтримує, а тому суд розглянув справу у відсутності заявника на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа представник Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району, Львівської області в судове засіданння не з`явився, однак на адресу суду поступило клопотання про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, не заперечують проти задоволення заявлених вимог, а тому суд розглянув справу у відсутності представника Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району, Львівської області на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.07.2015р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 роки, про що в Книзі реєстрації Актів про смерть зроблено запис за №26.

Як вбачається із Заповіту від 04.04.2008р., складеного секретарем виконавчого комітету Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Радловською С.І., ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належатиме на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Як вбачається із копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №565149 від 08.06.2006р., ОСОБА_2 , яка проживає в с.Летня, Дрогобицького району, Львівської області, на підставі розпорядження Дрогобицької РДА від 27.05.2005р. за №150, є власником земельної ділянки площею 1,9322 га. у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Летнянської сільської ради Дрогобицького району, Львівської області, цільове призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається із копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 16.01.2002р., виданого Летнянською сільською радою Дрогобицького району, Львівської області, житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_2 .

Як вбачається із копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № 044533 від 11.03.2002р., виданого Летнянською сільською радою Дрогобицького району, Львівської області, ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Хлібороб»; загальна вартість майна пайового фонду підприємства становить 354725 грн.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку підлягають розгляду заяви про встановлення постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Ч.1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України), отже спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі № 336/709/18.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, яка діє зі змінами 1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Заявник ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи : Меденицька селищна об`єднана територіальна громада в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району, юридична адреса вул.Незалежності,42, с.Меденичі, Дрогобицького району, Львівської області.

Суддя