Єдиний унікальний № 243/266/20
Провадження № 2/243/815/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 березня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з господарчими будовами та спорудами АДРЕСА_1 , що розташований на приватизованій земельній ділянці площею 465 м2, на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 11.12.2004 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А.В. за реєстром № 4507 та зареєстрованого 17.01.2005 року у комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська Донецької області під реєстраційним номером 8551077.

У даному житловому будинку на теперішній час зареєстрований племінник позивача відповідач ОСОБА_2 , однак, з січня 2015 року відповідач не мешкає у зазначеному будинку, його особистих речей в будинку немає, але добровільно він не знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, та дана обставина чинить перешкоди ОСОБА_1 як власнику житлового будинку в користуванні ним. Позивач вимушена самостійно сплачувати вартість комунальних послуг, які також нараховуються на відповідача, не може оформити субсидію.

Позивач вважає, що оскільки відповідач фактично не проживає у спірному будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності, він може бути позбавлений права користування даним житловим будинком, у зв`язку з цим позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Колесникова В.А. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання поштовою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача судових викликів, проте, своїм правом на надання відзиву відповідач не скористався, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використав, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 11.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченком А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 4507 (а. с. 5), ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар житловий будинок з господарчими будовами та побутовими спорудами АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 465 кв.м.

Договір дарування житлового будинку від 11.12.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченком А.В., зареєстрований в реєстрі за № 4507, зареєстрований у комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська за № 8551077 від 17.01.2005 року. (а. с. 6)

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 13.06.2005 року ОСОБА_1 , остання є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.12.2004 року, рішення виконкому Слов`янської міської ради № 105 від 16.02.2005 року. (а. с. 7)

Згідно з довідкою від 10.01.2020 року, виданою виконавчим комітетом Слов`янської міської ради (а. с. 8) та копією домової книги (а. с. 10-18), разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані її батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , племінник ОСОБА_2 .

Відповідно до акту № 08 від 09.01.2020 року (а. с. 19), складеному керівником комітету м-ну «Лісний» в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , за адресою реєстрації не проживає з січня 2015 року, особистих речей ОСОБА_2 в будинку немає.

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 33), власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченком А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 4507.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач в зазначеному будинку АДРЕСА_1 не мешкає без поважних причин з січня 2015 року.

За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Згідно з ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, судом було встановлено, що відповідач є членом сім`ї власника будинку, однак з січня 2015 року не мешкає без поважних причин в житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , визнавши відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст.383, 391, 405 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова