Ухвала

19 березня 2020 року

м. Київ

справа № 756/8437/19

провадження № 61-4918ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Брашатов А. В., про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого 22 вересня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2010 року у справі № 2-2032/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з інших підстав.

11 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконаннюпередбачено пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені судові рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Брашатов А. В., про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков