Справа № 697/384/20
Провадження № 2/697/358/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року

Канівський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді - Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання - Десятник О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліплявської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ліплявської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує позивач тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 . Спадкоємцями після смерті батька є ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1 . Позивач не оформив право власності на спадкове майно, оскільки в нього були відсутні правовстановлюючі документи.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача адвокат Хорошун О.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, в порядку письмового провадження.

Представник відповідача Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання з проханням розглядати справу без участі їх представника, заявлений позов визнають та не заперечують в його задоволенні.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.11.1988 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 44.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася в 1988 році, а тому до таких відносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином при вирішенні вказаної справи підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р., який був чинний на момент відкриття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини:

- фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном;

- подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до інформації Канівської державної нотаріальної контори № 276/02-14 від 13.03.2020 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину за законом прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.1959 (а.с.7 зворот) вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

З копії нотаріально завіреної заяви від 13.12.2018 вбачається, що ОСОБА_2 не має претензій щодо того, щоб спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , було оформлене на ім`я сина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Відповідно до загальних принципів законодавства, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З довідки № 29 від 21.02.2020 виданої Озерищанським старостинським округом Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області вбачається, що за ОСОБА_3 числиться житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Нормами ст. 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не може нотаріально оформити спадкові права, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 548, 549 ЦК УРСР, положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, ст. 328 ЦК України, ст.ст.15,16,81,200,206,258-259,263-265,352,354-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Ліплявської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий підпис Г . С . Русаков