Провадження № 2/761/8522/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Саадулаєва А.І., при секретарі Валовій Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110),

предмет позову: зняття арешту з майна,

в становив:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , накладений 03.11.2004 року Першою київською державною нотаріальною конторою, вчинений на підставі Постанови б/н від 18.01.2001 року Відділу державної виконавчої служби у Радянському районі.

Позовна заява мотивована тим, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_2 . Нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на вищевказану квартиру було виявлено зареєстрований арешт на даний об`єкт нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 1434638 від 03 листопада 2004 року. Постанова про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3 , а саме зазначену квартиру, була винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Радянського районного управління юстиції 18 січня 2001 року. Звернувшись до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту, позивач отримала відповідь, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ (м. Київ) не перебувають та не перебували будь-які виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_3 . Позивач наголошує на тому, що правові підстави для продовження арешту на майно відсутні, іншого способу, окрім звернення до суду, поновити її порушене право немає.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

В судове засідання, яке відбулось 10 грудня 2020 року, позивач та її представник не з`явились, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1,2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із квартири АДРЕСА_2 .

Дана квартира належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 жовтня 1998 року Радянською районною державною адміністрацією, згідно з розпорядженням (наказу) за № 19651 від 08 жовтня 1998 року та зареєстроване Бюро технічної інвентаризації м. Києва 21 жовтня 1998 року і записане в реєстрову книгу за № 647.

ОСОБА_3 - брат спадкодавця помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 - мати спадкодавця померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначені особи проживали та на момент смерті були зареєстровані за однією адресою.

06 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Приятельчук В.А. за заявою позивача була заведена спадкова справа № 3/2020.

28 серпня 2020 року представник позивача звернулася до вищезазначеного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця.

28 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на вищевказану квартиру було виявлено зареєстрований арешт на даний об`єкт нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 1434638 від 03 листопада 2004 року. Постанова про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_3 , а саме зазначену квартиру, була винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Радянського районного управління юстиції 18 січня 2001 року.

11 вересня 2020 року позивач отримала відповідь виконавчої служби, що на виконанні Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ (м. Київ) не перебувають та не перебували будь-які виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Враховуючи вищезазначене, право на спадкування у позивача виникло з 18 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Таким чином відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у ОСОБА_2 не є перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до п. п. 4.17 п 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва затримується до зняття арешту.

Нотаріусом було винесено правомірне рішення щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із накладеним на квартиру арештом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час смерті боржника ОСОБА_3 , виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно до листа Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ (м. Київ), на виконанні не перебувають та не перебували будь-які виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_3

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановленому законом.

На підставі досліджених в суді доказів суд приходить до висновку про задоволення позову та скасування арешту на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що відсутні будь-які виконавчі провадження, по яких ОСОБА_3 являється боржником.

Керуючись ст. ст. 16, 321, 1216, 1220, 1223,1268,1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 280,281 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110), про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , накладений 03 листопада 2004 року Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 18 січня 2001 року Відділу державної виконавчої служби у Радянському районі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: