Головуючий суду 1 інстанції - Москаленко В.В.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 425/3276/19
Провадження № 22-ц/810/1108/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:
головуючого Дронської І. О.,
суддів Карташова О. Ю., Яреська А. В.,
за участю секретаря Пономарьової В.С.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача адвокат Михірев Роман Валентинович,
відповідач Відокремлений підрозділ «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка»,
представник відповідача директор Горелік В.О., адвокат Чернобай Сергій Сергійович,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Москаленко В.В. 13.11.2019 року в м. Рубіжне
за позовною заявою ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він працює у Відокремленому підрозділі «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай Кошиця» на посаді начальника штабу цивільної оборони. 25.06.2019 року від директора ВК «РПК» Гореліка В.О. позивач отримав повідомлення про те, що з 01.09.2019 року у штатному розписі коледжу посада начальника штабу цивільної оборони передбачається у розмірі 0,5 ставки. Підставою для переведення позивача на 0,5 ставки став наказ № 60 Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів 1-2 рівнів акредитації» від 23.01.2014 року із змінами згідно з Наказом Міністерства освіти і науки України від 03.07.2017 року № 948. Як зазначає позивач у вказаному повідомленні не була вказана стаття та пункт на підставі якого було прийняте таке рішення.
Згідно наказу № 102-К від 30.08.2019 року позивача було переведено з 01.09.2019 року на 0,5 ставки посади начальника штабу цивільної оборони 10 розряду та запропоновано додатково посаду Фахівця з мобілізаційної роботи 10 розряду на 0,5 ставки, від якої позивач відмовився з причини вказаної в акті від 30.08.2019 року та у зв`язку з тим, що він не є посадовою особою кадрового підрозділу або служби управління персоналом.
Позивач вважає, що при складанні штатного розпису відповідач порушив Наказ Міністерства освіти і науки України № 60 від 23.01.2014 року, тому позивач вважає наказ про його переведення незаконним та змушений звернутися до суду з цим позовом. Просив суд визнати протиправним та скасувати наказ № 102-К від 30.08.2019 року директора Відокремленого підрозділу «Рубіжанський політехнічний коледж» Гореліка В.О про переведення позивача на посаду начальника штабу цивільної оборони на 0,5 ставки; зобов`язати адміністрацію ВП «Рубіжанський політехнічний коледж» сплатити позивачу заробітну плату з 01 вересня 2019 року по дату вирішення судом справи по суті у розмірі 1 ставки за посаду начальника штабу цивільної оборони ВП «Рубіжанський політехнічний коледж» на якій позивач працює на теперішній час та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 листопада 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви до ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскаржуваний позивачем наказ є правомірним, виданий відповідачем у межах здійснюваних своїх повноважень, відповідає вимогам КЗпП України та зумовлений змінами в організації виробництва та праці.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, скаржник просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким позивачеві задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис та дана норма діючого законодавства надає можливість роботодавцю впроваджувати зміни в організації виробництва та праці. Але скаржник вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що відповідач не є власником коледжу, а є уповноваженою особою. Нормативним актом який регулює відносини щодо формування типових штатних нормативів вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації є наказ Міністерства освіти і науки України № 60 від 23.01.2014 року, зі змінами внесеними згідно з наказом № 948 від 03.07.2017 року. Згідно з Типовими штатними нормативами вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації, які поширюються також на технікуми, коледжі, училища, які є відокремленими структурними підрозділами вищих навчальних закладів посада начальника штабу цивільної оборони передбачає оплату праці у розмірі 1 ставки на навчальний заклад, незалежно від кількості учнів і не передбачена оплата праці у розмірі 0,5 ставки, яка передбачена щодо інших посад навчального закладу, тому, на думку скаржника, відповідач порушив вимоги вищезазначеного нормативного акту та його права, як працівника.
Крім того скаржник вважає, що відповідач не надав суду крім усних пояснень письмових доказів, згідно з якими оплата праці відповідача за основним місцем роботи встановлена у розмірі 0,5 ставки з 01.09.2019 року. Штатний розпис відповідача не може протирічити Типовим штатним нормативам, затвердженим Наказом № 60 від 23.01.2014 року Міністерства освіти і науки України.
Також скаржник вважає, що відповідач не довів наявність змін в організації виробництва у зв`язку з чим була здійснена зміна істотних умов праці.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі посилаючись на те, що 25.06.2019 року позивач був попереджений про те, що з 01.09.2019 року вводяться зміни до штатного розпису навчального закладу і посада начальника штабу цивільної оборони передбачається у розмірі 0,5 ставки, тобто позивач за два місяці був повідомлений про зміну істотних умов праці, а саме про зміну систем та розмірів оплати праці, що прямо передбачено ст. 32 КЗпП України. Необхідність здійснення зміни даної посади виникла у зв`язку з тим, що обсяг роботи, яка виконується начальником штабу цивільного захисту є незначним, у зв`язку з тим, що в період проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил виникла необхідність у посиленні організації співпраці з військовими комісаріатами, організацією мобілізаційного обліку тощо та виникла пряма необхідність у введенні посади фахівця з мобілізаційної роботи. Зазначена заміна проведена виключно для оптимізації роботи з цього напрямку.
Повноваження директора коледжу щодо здійснення заміни посад передбачена наказом Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів I-III рівнів акредитації» від 23.01.2014 року № 60.
Посилання позивача на Постанову КМУ від 07.12.2016 року №921 не є обґрунтованим, оскільки зазначений нормативний акт не регулює правовідносин щодо формування штатного розпису закладів освіти, а лише вказує на нормативну чисельність фахівців з мобілізаційної роботи виходячи з кількості військовозобов`язаних на підприємстві.
Саме на виконання даної постанови і була передбачена в коледжі посада відповідного фахівця з мобілізаційної роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника та його представника, а також представників відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в достатній мірі.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 11.08.2008 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у Відокремлений підрозділ «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка» на посаду провідного фахівця з військового обліку 10 розряду.
25.06.2019 року позивача було попереджено про те, що у ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка», на підставі наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації від 23.01.2014 № 60 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 03.07.2017 року № 948, вносяться зміни до штатного розпису та з 01 вересня 2019 року посада начальника штабу цивільної оборони передбачається у штатному розписі коледжу у розмірі 0,5 ставки.
12.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до директора підприємства з заявою про надання відповіді на підставі якої статті, пункту наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації від 23.01.2014 № 60 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 03.07.2017 № 948 прийнято ріщення про внесення змін до штатного розпису.
Листом директора ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка» позивачу роз`яснено, що підставою для переведення позивача з 01.09.2019 року на 0,5 ставки начальника штабу цивільної оборони є зміни у штатному розписі, здійснені на підставі п. 3 наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації» від 23.01.2014 № 60.
За два місяці ОСОБА_1 був повідомлений про зміну істотних умов праці, самі зміни істотних умов праці не оскаржував та не написав відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.
Згідно наказу № 102-К від 30 серпня 2019 року «Про прийом та переведення» переведено ОСОБА_1 , начальника штабу цивільної оборони, з 01 вересня 2019 року на 0,5 ставки посади начальника штабу цивільної оборони 10 розряду з оплатою з загального фонду.
Згідно акту від 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 , начальник штабу цивільної оборони, посада якого з 01.09.2019 року передбачається у штатному розписі коледжу у розмірі 0,5 ставки, відмовився від запропонованої додатково з 01.09.2019 року вакантної посади фахівця з мобілізаційної роботи 10 розряду на 0,5 ставки, посилаючись на неприязні особисті відносини з окремими представниками військового комісаріату. Інших вакантних місць, які могли би бути запропоновані ОСОБА_1 у коледжі з 01.09.2019 року немає.
Згідно довідки про доходи №280 від 06.09.2019 загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 31 серпня 2019 року без урахування аліментів становить 33539,99 гривень.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи та сторонами не заперечуються.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що повноваження директора коледжу щодо здійснення заміни посад передбачена наказом Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації» № 60 від 23.01.2014 року.
У відповідності до пункту 3 даного Наказу, надано право керівникам закладів у разі виробничої необхідності в межах затверджених в установленому порядку коштів на оплату праці та кількості посад, визначених за нормативами, затвердженими цим наказом, здійснювати заміну посад (крім керівних) з метою врахування специфіки навчально-виховного процесу у конкретному закладі. Заміна посад працівників може здійснюватися у межах однієї категорії (педагогічного, господарсько-обслуговуючого тощо) персоналу.
Але при розгляді даної справи судом першої інстанції було встановлено, що фактично у даному випадку була не заміна посад працівників, а зміна істотних умов праці позивача та з метою недопущення зміни істотних умов праці останньому, 30.08.2018 року було запропоновано додатково 0,5 ставки вакантної посади фахівця з військового обліку 10 розряду, від якої ОСОБА_1 відмовився, про що було складено акт.
На підстави зазначеного, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача ОСОБА_1 про те, що директор коледжу неправомірно здійснив заміну посади начальника штабу цивільної оборони, яка не є педагогічною, або господарсько-обслуговуючою і тому під заміну позивач не підпадає, та дійшов висновків про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу № 102-К від 30.08.2019 року директора Відокремленого підрозділу «Рубіжанський політехнічний коледж» Гореліка В.О про переведення позивача на посаду начальника штабу цивільної оборони на 0,5 ставки не підлягають задоволенню та також не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання адміністрації ВП «Рубіжанський політехнічний коледж» сплатити позивачу заробітну плату з 01 вересня 2019 року по дату вирішення судом справи по суті у розмірі 1 ставки за посаду начальника штабу цивільної оборони ВП «Рубіжанський політехнічний коледж» на якій він працює на теперішній час, з тих підстав, що зазначені вимоги є похідними від вимог про визнання протиправним та скасування наказу № 102-К від 30.08.2019 року.

Проаналізувавши наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані, в їх сукупності, всі докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно з п.п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Як вірно встановлено судом першої інстанції позивач ОСОБА_1 з 11.08.2008 року перебуває у трудових правовідносинах з ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка».
Як вбачається з записів трудової книжки ОСОБА_1 11.08.2008 року, відповідно до наказу відповідача № 50-к від 04.08.2008 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду провідного фахівця з військового обліку 10 розряду, а.с. 9.
Наказом відповідача № 1-к від 04.01.2010 року позивача ОСОБА_1 з 01.01.2010 року переведено на посаду начальника штабу цивільної оборони 10 розряду, а.с. 9.
25.06.2019 року позивача було попереджено про те, що у ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка», на підставі наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації від 23.01.2014 № 60 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 03.07.2017 року № 948, вносяться зміни до штатного розпису та з 01 вересня 2019 року посада начальника штабу цивільної оборони передбачається у штатному розписі коледжу у розмірі 0,5 ставки.
Наказом відповідача № 102-К від 30 серпня 2019 року «Про прийом та переведення» ОСОБА_1 , начальника штабу цивільної оборони, з 01 вересня 2019 року було переведено на 0,5 ставки посади начальника штабу цивільної оборони 10 розряду з оплатою з загального фонду.
У той самий день, 30 серпня 2019 року позивачу ОСОБА_1 було додатково запропоновано 0,5 ставки вакантної посади фахівця з мобілізаційної роботи 10 розряду, яку до 01.01.2020 року ОСОБА_1 займав, але останній від запропонованої вакантної посади відмовився, посилаючись на неприязні особисті відносини з окремими представниками військового комісаріату, про що зазначив у акті від 30.08.2019 року.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Як вбачається з доводів позовної заяви позивач ОСОБА_1 вважає, що оскільки посада начальника штабу цивільної оборони не є педагогічною, або господарсько-обслуговуючою, а тому під заміну не підпадає, відповідач не мав права здійснювати заміну та оплату праці начальника штабу цивільної оборони, яка була у розмірі 1 ставки, що передбачено наказом Міністерства освіти і науки України № 60 від 23.01.2014 року «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації», перевести на 0,5 ставки.

Заперечуючи проти зазначених доводів позовної заяви відповідачем зазначено, що у зв`язку з тим, що виникла необхідність у посиленні організації співпраці з військовими комісаріатами в період проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил виникла необхідність у введенні посади фахівця з мобілізаційної роботи. Повноваження директора коледжу щодо здійснення заміни посад передбачені наказом Міністерства освіти і науки України № 60 від 23.01.2014 року «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації».

Як вбачається з мотивувальної частини рішення судом першої інстанції встановлено, що фактично у даному випадку була не заміна посад працівників, а зміна істотних умов праці позивача.
Мотивуючи зазначений висновок суд першої інстанції правильно керувався положеннями ч. 3 ст. 32 КЗпП України, якими передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Зміна істотних умов праці передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці, що включає зміну систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інше.

Щодо повноважень директора з ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка».

Колегією суддів встановлено, що відповідно до Положення про Відокремлений підрозділ «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка», затвердженого ректором ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» коледж включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, поставлений на податковий обсяг, має реєстраційні рахунки в органах Державного казначейства, гербову печатку та штамп зі своєю назвою, п. 1.11.
Пунктом 2.2 положення передбачено, що коледж має право формувати та затверджувати власний штатний розпис відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 4.1.2 директор коледжу вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу освіти, затверджує його структуру і штатний розпис.

З урахуванням зазначеного, колегією суддів встановлено, що ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка» має право на формування та затвердження власного штатного розпису, який безпосередньо затверджує його директор.

Колегією суддів перевірено штатний розпис ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка» та встановлено, що з 01 вересня 2019 року у штаті коледжу передбачена посада начальника штабу цивільної оборони 10 розряду з кількістю штатної посади 0,5.

На підставі зазначеного, колегією суддів встановлено, що оплата праці за посадою позивача ОСОБА_1 з 01 вересня 2019року штатним розписом відповідача передбачена у розмірі 0,5 ставки, чим попередні умови оплати праці ОСОБА_1 змінені, про що зазначено у наказі відповідача № 102-К від 30 серпня 2019 року «Про прийом та переведення», відповідно до якого начальника штабу цивільної оборони ОСОБА_1 , з 01 вересня 2019 року переведено на 0,5 ставки посади начальника штабу цивільної оборони 10 розряду з оплатою з загального фонду.

Згідно ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, 25.06.2019 року, не пізніш як за два місяці до зміни діючих умов оплати праці, позивача ОСОБА_1 було попереджено про те, що у ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка», на підставі наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації від 23.01.2014 № 60 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 03.07.2017 року № 948, вносяться зміни до штатного розпису та з 01 вересня 2019 року посада начальника штабу цивільної оборони передбачається у штатному розписі коледжу у розмірі 0,5 ставки.
Позивачем не заперечується факт того, що зміни істотних умов праці він не оскаржував та відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці відповідачу не надав.

За доводами апеляційної скарги скаржник ОСОБА_1 вважає, що штатний розпис відповідача не може протирічити Типовим штатним нормативам, затвердженим Наказом № 60 від 23.01.2014 року Міністерства освіти і науки України.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним доводом з наступних підстав.

Як було зазначено вище, відповідач має право на формування та затвердження власного штатного розпису.

Відповідно до п. 1 Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації від 23.01.2014 № 60 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 03.07.2017 року № 948, на які посилається ОСОБА_1 як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі, ці Типові штатні нормативи встановлюють норми введення посад у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації. Структура вищого навчального закладу формується керівником навчального закладу залежно від потреб навчально-виховного процесу та з метою раціонального й ефективного використання коштів та робочого часу працівників. Ці Типові штатні нормативи вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації визначають максимальну кількість посад (штатних одиниць)…
Дійсно, під номером 10 переліку найменування посад на навчальний заклад передбачена посада начальника штабу цивільної оборони з максимальною нормативною чисельністю -1, тобто повна ставка це є максимальна нормативна чисельність, а не обов`язкова, як вважає ОСОБА_1 , а тому колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про те, що відповідач не мав права передбачити у штатному розписі коледжу посаду начальника штабу цивільної оборони зі ставкою 0,5 та своїми діями порушив наказ № 60 від 23.01.2014 року Міністерства освіти і науки України та права ОСОБА_1 як працівника учбового закладу.

Крім того, з метою захисту прав ОСОБА_1 як працівника коледжу та збереження попереднього рівня заробітку останнього, відповідачем 30.08.2019 року було запропоновано ОСОБА_1 0,5 ставки вакантної посади фахівця з мобілізаційної роботи 10 розряду, від якої останній відмовився. Відповідно до штатного розпису відповідача, посадові оклади як начальника штабу цивільної оборони так і фахівця з мобілізаційної роботи однакові.

Колегія суддів критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що ведення військового обліку покладаються тільки на посадову особу кадрового підрозділу або служби управління персоналом, що відноситься до обов`язків фахівця з мобілізаційної роботи, а оскільки він не є посадовою особою кадрового підрозділу або служби управління персоналом, це є причиною відмови від запропонованої посади, окрім зазначеної у акті причини наявності неприязних особистих відносини з окремими представниками військового комісаріату, а.с. 18.
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити про те, що ОСОБА_1 приймався на роботу до ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О. Є. Порай - Кошиця Луганського національного університету ім. Т. Шевченка» саме на посаду провідного фахівця з військового обліку, яку займав з 11.08.2008 року до 01.01.2010 року до переведення на посаду начальника штабу цивільної оборони.
Факт відсутності інших вакантних посад у коледжі ОСОБА_1 не заперечується.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржником ОСОБА_1 , за доводами апеляційної скарги, не доведена наявність підстав для висновку щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для скасування рішення, за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 20.03.2020 року.

Головуючий І. О. Дронська

Судді О. Ю. Карташов

А. В. Яресько