Справа № 353/155/20
Провадження № 2/353/143/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), розміром 39,90 ум.кад.га, яка знаходиться в колективній власності СС «Золотий колос», що в с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франкіувської області, у відповідності із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 01.02.2007 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01.03.2007 року за № 5, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в свою чергу успадкувала її в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно.

28.02.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності.

Представник відповідача Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглянути без його участі.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мировоїугоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 0070834 від 01.02.2007 року, зареєстрованого 01.03.2007 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5, ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Золотий Колос», розміром 39,90 ум.кад.га (а.с. 5). Відповідно до довідки Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 140 від 04.03.2020 року СС «Золотий Колос» розташована на території Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (с. Локітка, с. Гончарівка, с. Попелів) (а.с. 33). Згідно копії виписки із погосподарської книги № 2 Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_3 , який був головою двору, та ОСОБА_2 значився колгоспний двір, розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 23.01.1943 року зареєстрували шлюб (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 16). 14.01.1976 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 40 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 (мати позивачки) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (батько позивачки), успадкувавши належну йому земельну частку (пай), оскільки вступила в управління спадковим майном, про що свідчить довідка Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 111 від 24.02.2020 року (а.с. 6).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 357/2002, заведеної 25.12.2002 року Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 (батько позивачки) (а.с. 98-100), з якої вбачається, що ОСОБА_2 (мати позивачки) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (батько), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом, які б бажали прийняти спадщину немає.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя ОСОБА_2 (мати позивачки) посвідчила на ім`я доньки ОСОБА_1 (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 19.07.2012 року (а.с. 8).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39). Згідно довідки Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 111 від 24.02.2020 року ОСОБА_2 (мати позивачки) на день смерті проживала одна та була зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 2/2013, заведеної 15.01.2013 року Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2 (а.с. 39-97), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка в свою чергу успадкувала земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (батько позивачки).

В нотаріальному порядку позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (батько позивачки), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 155/02-31 від 21.02.2020 року (а.с. 12).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 420,40 грн.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на земельну частку (пай) розміром 39,90 умовних кадастрових гектарів, у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Золотий колос», що розташоване на території Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 01.02.2007 року, зареєстрованого 01.03.2007 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5, виданого на ім`я ОСОБА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , сплачений нею по квитанції № 134.18947.1/202848798 від 27.02.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна