Єдиний унікальний номер 229/6685/19
Номер провадження 2/229/284/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

за участі секретаря судового засідання: Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства 'Українська залізниця' про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30 жовтня 2019 року звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства 'Українська залізниця' про стягнення заборгованої заробітної плати.

В своєму позові зазначила, що 08.07.2016 відбулась реорганізація структурного підрозділу ДП «Донецька залізниця» шляхом його злиття, як наслідок позивача переведено до Виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», про що маються відповідні записи у трудовій книжці . 15.03.2017 в.о. начальника регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Носулько О.О. видано наказ №384-11 від 15.03.17 «Про встановлення простою». 28.04.2017 першим заступником начальника регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Носулько О.О. видано наказ №645-113-1 від 28.04.17 «Про деякі питання діяльності РФ «Донецька залізниця», яким передбачено скорочення штату та вивільнення працівників відповідно до вимог чинного законодавства. 05.05.2017 позивачу видано повідомлення про ліквідацію та виведення зі штатного розпису посади з підписами всіх членів комісії та про її особисте ознайомлення. 10.07.2017 структурним підрозділом АТ «Українська залізниця» видано наказ №5151/ДН-ОС про моє звільнення з 17.07.17 на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, з яким позивача ознайомлено особисто, у якому зазначено про виплату компенсації за 51 день відпустки та одноразової грошової допомоги у розмірі 1 середньомісячного заробітку. У день звільнення із позивачем відповідач АТ «Українська залізниця» повний розрахунок не провів, як наслідок він має перед позивачем не погашену заборгованість із заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 листопада 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 20.11.2019 року (а.с.22-23).

Ухвалою суду від 20.11.2019 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 19.12.2019 року .

26.12.2019 року представником відповідача надано відзив. У відзиві зазначає, що за першу половину березня 2017 року позивачу була нарахована заробітна плата з урахуванням обов`язкових утримань податків на доходи та інших зборів у сумі 1240,85 грн. Зазначають, що згідно з Науково-правовим висновком Торгово-

промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16.01.2018р. встановлено, що

порушення норм трудового законодавства стосовно працівників структурного

підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька

залізниця" АТ Укрзалізниця виникли через форс-мажорні обставини. І на цій

підставі АТ Укрзалізниця підлягає звільненню від відповідальності за невиконання

обов`язків передбачених законодавством про працю.

Просять у задоволенні позовних вимог позивача до АТ Укрзалізниця про стягнення заборгованості із заробітної плати відмовити в повному обсязі. Розгляд справи провести без участі представника відповідача.

В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином - судовими повістками про виклик, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутності та відзив.

З огляду на таке, суд, вважає за можливе відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, трудовою книжкою ( НОМЕР_1 ), виданою 20 травня 1998 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено, що позивач у період березень-липень 2017 року, працювала оператором сортувальної гірки 04 розряду у ПАТ "Українська залізниця".

Позивача було звільнено 17.07.2017 року за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ №5151/ДН-ос від 10.07.2017).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25 червня 2014 року № 200, прийнятої у відповідності до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі, на базі Державного підприємства «Донецька залізниця», згідно додатку № 1.

21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця».

«Державне підприємство Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та є регіональною філією даного товариства.

Факт знаходження позивача в трудових відносинах з відповідачем підтверджується записами в його трудовій книжці, наказом про припинення трудового договору. Останній запис в трудовій книжці позивача зроблено відповідачем. Таким чином, суд вважає, що ПАТ «Українська залізниця» є належним відповідачем у справі.

Згідно висновку Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2 унеможливлення виконання ПАТ «Українська залізниця» регіональною філією «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, ст.ст.115,116 КЗпП України спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на територіях міста Донецька Донецької області; тривалими перервами в роботі транспорту, регламентованими умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язальної сторони за трудовим договором, якою є ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», вони об`єктивно впливають на її обов`язки, передбачені законодавством України про працю, зокрема ст.ст.115, 116 КЗпП України та унеможливлюють їх виконання. Такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є підставами для звільнення від відповідальності зобов`язальної сторони, якою є ПАТ «Українська залізниця регіональна філія «Донецька залізниця ПАТ «Українська залізниця» за невиконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема ст.ст. 115, 116 КЗпП України, враховуючи субсидіарне застосування ст.4 КЗпП України та ст.ст.9, 263, 617 ЦК України.

Відповідно до зазначеного висновку Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року втрата контролю і доступу ПАТ «Українська залізниця» до виробничих потужностей та іншого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, до оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, комп`ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин з працівниками, починаючи з 20 березня 2017 року щодо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень», коли фактично вийшло з-під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями, позбавило можливості ПАТ «Українська залізниця» виконати зобов`язання перед вивільненими працівниками згідно зі ст.ст.47, 83, 115, 116 КЗпП України, а саме кожному звільненому працівнику структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця ПАТ «Українська залізниця» видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

У ст. 30 Закону України «Про оплату праці» міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження нарахованої але не виплаченої заробітної плати позивачем надані суду розрахункові листки за період з березня по липень 2017 року, в яких: за березень 2017 року всього нараховано 3391,82 грн., зазначено суму до виплати (з урахуванням проведених утримань податків та внесків): за березень 3129,11 грн., за квітень 2017 року всього нараховано 2186,70 грн., зазначено суму до виплати (з урахуванням проведених утримань податків та внесків): за квітень 2125,23 грн., за травень 2017 року всього нараховано 704,43 грн., зазначено суму до виплати (з урахуванням проведених утримань податків та внесків): за травень 684,63 грн., за червень 2017 року всього нараховано 528,33 грн., зазначено суму до виплати (з урахуванням проведених утримань податків та внесків): за червень 513,48 грн., за липень 2017 року всього нараховано 11612,55 грн., зазначено суму до виплати (з урахуванням проведених утримань податків та внесків): за липень 9281,36 грн.

З наданих відповідачем довідки про доходи, вбачається, що лише за березень 2017 року позивачу нараховано заробітну плату за першу половину березня 2017 у сумі 1240,85грн. Так, позивач отримав частину заробітної плати за березень 2017 року, чим спростовується його твердження щодо того, що за вказаний місяць він взагалі не отримував заробітну плату, проте включив її у свій розрахунок.

Таким чином, наявні розбіжності у інформації, яка надана відповідачем, а саме довідці про доходи та розрахунку оплати середньої зарплати проведеного позивачем.

Вказане вище не узгоджується із розрахунковими листами, які було надано позивачем.

Оскільки зазначені дані відповідачем частково, не спростовані, а також з огляду на положення частини першої статті 76 ЦПК України, відповідно до якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем стосовно наявної заборгованості по заробітній платі за березень 2017, квітень 2017, травень 2017, червень 2017, липень 2017 є належними, допустимими, достовірними та достатніми і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати слід врахувати наступне.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оскільки позивачу в день звільнення відповідачем не виплачено всіх сум, що належать йому від ПАТ «Укрзалізниця», зокрема заробітну плату, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі за період березень-липень 2017 року у сумі 17182,98 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 2349,08 грн. з утримання податку й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За положеннями статті 117 КЗпП України обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно частини першої статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами.

З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини.

Враховуючи позовні вимоги у даній справі, зокрема, вимоги щодо виплати компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди, що регулюються главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 34 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) (стаття 1).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Компенсація розраховується станом на 11 березня 2020 року на день ухвалення рішення судом.

Отже суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі за березень-липень2017 року у сумі 17182 гривні 98 коп. з утримання податку й інших обов`язкових платежів, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 2349 грн. 08 коп. з утримання податку й інших обов`язкових платежів.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1682 грн. 97коп.

Керуючись статтями 12,13,81,89,258,259,263-265 ЦПК України, 36,47, 94,110,116,117 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства 'Українська залізниця' про стягнення заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська,5) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість по заробітній платі за період березень - липень 2017 року у сумі 17182 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 98 коп. , а також стягнути компенсацію у сумі 2349 (дві тисячі триста сорок дев`ять) грн. 08 коп. з утриманням податку й інших обов`язкових платежів.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на рахунок отримувача (IBAN) UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в розмірі 1682 (тисячу шістсот вісімдесят дві) грн. 97 коп.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за березень 2017 року у розмірі 2150,97 грн. підлягає негайному виконанню, в частині стягнення заробітної плати за квітень-липень 2017 року у сумі 15032,01 грн. , компенсації за час затримки розрахунку у розмірі 2349,08 грн. після набрання рішенням чинності.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2020 року.

Суддя: А. Л. Гонтар