Справа № 2п-5611/08
У Х В А Л А

12 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Фазикош Г.В. і Собослоя Г.Г, з участю секретаря Чучки Н.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадської організації «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів» (особа, яка не брала участі в справі) на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада 2008 р. (у складі судді Леміша О.М.) за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , про визнання права власності на самочинне будівництво, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у серпні 2008 р.

Просив визнати за ним право власності на самовільно збудований житловий будинок у АДРЕСА_1 , та інших допоміжних приміщень.

Обґрунтував тим, що в його користуванні перебував сарай, позначений літерою «Б» у ситуаційному плані. На реконструкцію указаного сараю він отримав письмові згоди від власників будинку АДРЕСА_1 , а тому на його місці побудував житловий будинок.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.11.2008 р. позов задоволено повністю.

Указане судове рішення мотивоване тим, що всі власники будинку АДРЕСА_1 надали свою згоду на побудову замість належного позивачу на праві користування сараю житлового будинку. Самовільно збудований будинок примикає до гаражу, який належить позивачу на праві приватної власності, перешкод у користуванні власністю не створює і права інших осібне порушує.

У апеляційній скарзі громадська організація «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів» (надалі Громадська організація) (особа, яка не брала участі в справі) просить скасувати це рішення, а провадження у справі закрити.

Покликається на те, що судом допущено неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Як на підставу порушення прав Громадська організація посилається на те, що вона зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 . На момент ухвалення рішення ОСОБА_8 був і є керівником громадської організації, відтак має переважне право купівлі будинку АДРЕСА_3 та мав право користуватися спірною земельною ділянкою. Квартира АДРЕСА_4 є в користуванні ОСОБА_8 згідно з довіреністю ОСОБА_9 , а тому ОСОБА_8 має право користування земельною ділянкою, на якій збудовано самобуд.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційне провадження у справі належить закрити із таких мотивів.

Громадська організація оскаржила рішення суду першої інстанції як особа, яка не брала участі в справі, з підстав порушення оскаржуваним рішенням її прав.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апелянт, обґрунтовуючи порушення своїх прав, посилається на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права Громадської організації, а саме право користуватися спірною земельною ділянкою.

Однак, указане твердження є хибним і ґрунтується на суб`єктивній позиції апелянта.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Судове рішення належить вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. У такому разі рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

Однак, ні мотивувальна, ні резолютивна частини оскарженого рішення не містять висновків щодо прав та обов`язків Громадської організації. У спірних правовідносинах визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинне збудоване нерухоме майно житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Яким чином визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою, відмінною від адреси реєстрації Громадської організації, порушує їх права, останньою не доведено.

Висновок експерта № 215/19 від 05.10.2019 р., на який покликається Громадська організація, жодним чином не підтверджує порушення її прав оскаржуваним рішенням, оскільки об`єктом спору є житловий будинок по АДРЕСА_1 , який самовільно збудований на місці розташування сараїв, а згідно з указаним експертним висновком земельна ділянка під знесеними нежитловими будинками «сарай» літ. Б1 та «сарай» літ.Б3 повинна рахуватися такою, що знаходилася у користуванні співвласників саме житлового будинку АДРЕСА_5 (де зареєстроване місцезнаходження Громадської організації).

Згідно з п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, подано особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішення питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Колегія суддів констатує, що громадська організація жодними належними та допустимими доказами не довела факту порушення будь-яких її прав оскаржуваним рішенням і таких у процесі судового розгляду не здобуто, а тому апеляційне провадження належить закрити.

Керуючись ст.ст.260,261, п.3 ч.1,ч.2 ст.362 ЦПК України, -

у х в а л и в :

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою громадської організації «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів» (особа, яка не брала участі в справі) на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада 2008 р. (у складі судді Леміша О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , про визнання права власності на самочинне будівництво.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 3.Повне судове рішення складено 17 березня 2020 р.

Судді: