Ухвала

12 березня 2020 року

м. Київ

справа № 757/20622/19-ц

провадження № 61-17633св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Верховний Суд, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Мазурик О. Ф., Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верховного Суду, Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 711 207,00 грн, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Позов мотивований тим, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року в частині призначення покарання скасований та постановлений новий вирок, яким його визнано винним за частиною першою статті 189 КК Українита призначено покарання за вказаної статтею у виді одного року позбавлення волі. На підставі статей 75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В іншій частині вирок залишений без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 березня 2017 року вказаний вирок був залишений без змін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року його звільнено від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку. Вважає, що вирок Апеляційного суду м. Києва був ухвалений після спливу річного терміну дії попереднього вироку від 06 березня 2015, тобто вироком суду апеляційної інстанції його як невинну особу притягнуто до кримінальної відповідальності, що є грубим порушенням статей 6 та 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статті 62 Конституції України, а Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ підтвердив незаконний вирок суду. Вказані дії суду спричинили йому моральні та душевні страждання, принизили його честь та гідність.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Верховного Суду скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Верховного Суду про відшкодування шкоди закрито.

В решті рішення залишено без змін.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в частині закриття провадження щодо позовних вимог та ухвалити судове рішення по суті позовних вимог, а саме стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності у справі з іноземним елементом у сумі 711207 грн.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд незаконно притягнув особу до кримінальної відповідальності, що є випадком «злочинного, умисного порушення зобов`язань або, можливо, грубої недбалості». Відповідно до частини другої статті 26 ЦПК України підсудність справ, у яких однією із сторін є Верховний Суд або суддя цього суду, визначається за загальними правилами підсудності.

Отже, судове рішення оскаржується лише в частині закриття провадження у справі, тому в іншій частині судом касаційної інстанції не переглядається.

У листопаді 2019 року Верховний Суд подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

У листопаді 2019 року матеріали цивільної справи № 757/20622/19-ц надійшли до Верховного Суду та передані судді-доповідачу.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки оскаржуване судове рішення містить доводи щодо порушення правил предметної юрисдикції .

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук