УХВАЛА

18 березня 2020 року

м. Харків

Справа № 639/1458/20

2-з/639/18/20

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б., розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, Харківської міської ради про припинення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання правочину недійсним та визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова С.Д., ХМР про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання правочину недійсним та визнання права власності на житловий будинок.

17 березня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у зазначеній цивільній справі шляхом накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також просить суд заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме: заборонити знесення житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Аналогічна правова позиція закріплена в п.20 постанови № 5 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», в справі №761/36415/18, провадження 61-4492ск19 від 15.03.2019, відповідно до якої з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заборонити нотаріусу вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, забороною вчиняти певні дії. (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України)

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний суд України в п.4 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Так, враховуючи, що не прийняття заходів для забезпечення позову, в разі його задоволення судом, може унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд вважає необхідним частково задовільнити заявлене клопотання, застосувавши відповідний вид забезпечення позову, який не обмежує право власника на користування спірним майном в межах позовної вимоги.

Суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, не порушує права відповідача ОСОБА_4 щодо користування та володіння належним їй майном, а лише обмежує її в праві розпоряджатися ним.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 149,150,153,157 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, Харківської міської ради про припинення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання правочину недійсним та визнання права власності на житловий будинок - задовольнити частково.

Заборонити відчуження житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо знесення, реконструкції житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

В іншій частині відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею, строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвалу направити компетентним органам для відповідної реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Єрмоленко В.Б.