ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Чернівці

Справа № 726/67/20

Провадження №22-ц/822/332/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар - Тодоряк Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 січня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерне товариство «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, головуючий у І-й інстанції - Байцар Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову та в порядку забезпечення просить накласти арешт на майно ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб марки Skoda, модель Octavia, 2000 року випуску, об`єм двигуна - 1390 куб. см., дата реєстрації - 10 червня 2015 року, також на транспортний засіб марки Ford, модель Transit, 2013 року випуску, об`єм двигуна - 2198 куб. см., дата реєстрації - 25 січня 2018 року.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 січня 2020 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ «Кредобанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Зазначає, що відповідачами протягом досить тривалого часу не виконувались умови кредитного договору, також протягом дії кредитного договору допускалися прострочення чергових платежів. Заборгованість за кредитним договором тільки збільшується, тому існує реальна загроза, що не буде здійснено виконання рішення суду у майбутньому, а тому слід забезпечити захист інтересів кредитора.

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Кредобанк », суд першої інстанції виходив з того, що в заяві не конкретизована ціна вказаних автомобілів відповідно до національної валюти України на момент звернення до суду, не надано жодних доказів про наявність у відповідача вказаних автомобілів та перебування у його власності, доказів реєстрації даного автомобіля, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не порушить прав інших осіб.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у пунктом 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення заборгованості за кредитним договором №2656/2016 від 07 липня 2016 року у розмірі 325 281 гривень 04 копійок, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк».

На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №2656/2016 від 07 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», укладено договір застави від 07 липня 2016 року, предметом застави визначено транспортний засіб Volkswagen Polo, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також між ОСОБА_2 та ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», укладено договір поруки №2656/2016/2 від 07 липня 2016 року, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором №2656/2016 від 07 липня 2016 року.

Як вбачається з постанови про розшук майна боржника від 16 січня 2019 року, винесеним державним виконавцем третього ВДВС м. Чернівці Вовк Я.Я. у виконавчому провадженні №58020339, транспортний засіб Volkswagen Polo, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який ОСОБА_1 передано в заставу, оголошено в розшук.

Згідно з інформацією МВС України на запит №0- встановлено, що ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 на праві власності належить транспортний засіб Skoda, модель Octavia, 2000 року випуску, об`єм двигуна - 1390 куб. см., дата реєстрації - 10 червня 2015 року та транспортний засіб марки Ford, модель Transit, 2013 року випуску, об`єм двигуна - 2198 куб. см., дата реєстрації - 25 січня 2018 року.

Оцінивши доводи заявника, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони відчуження, а саме транспортного засобу Skoda, модель Octavia, 2000 року випуску, об`єм двигуна - 1390 куб. см., дата реєстрації - 10 червня 2015 року та транспортного засобу марки Ford, модель Transit, 2013 року випуску, об`єм двигуна - 2198 куб. см., дата реєстрації - 25 січня 2018 року, які належать ОСОБА_2 , виходячи із наявності дійсного спору між цими сторонами, розміру невиконаного зобов`язання, на забезпечення якого укладено договір поруки, та існування реальної загрози невиконання судового рішення, яке може бути прийняте у випадку незастосування заходів забезпечення позову .

При цьому, відповідачі не позбавлені можливості скористатися передбаченим процесуальним законом правом звертатися до суду із заявами про скасування вжитих судом заходів чи їх зміні на інші, а також про зустрічне забезпечення у відповідності до ст.ст.154-159 ЦПК України з метою протидії недобросовісного використання позивачем процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням з цього питання нового судового рішення, яким частково задовольнити заяву АТ «Кредобанк» про забезпечення позову.

За подання апеляційної скарги АТ «Кредобанк» було сплачено судовий збір у розмірі 2 102 гривні /а.с.50/, проте розподіл судових витрат здійснюється між сторонами при ухваленні судового рішення у справі за наслідками розгляду позовної заяви, розгляд якої ще не завершений.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 січня 2020 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження транспортного засобу Skoda, модель Octavia, 2000 року випуску, об`єм двигуна - 1390 куб. см., дата реєстрації - 10 червня 2015 року та транспортного засобу марки Ford, модель Transit, 2013 року випуску, об`єм двигуна - 2198 куб. см., дата реєстрації - 25 січня 2018 року, які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

А.І. Владичан