справа № 361/8106/19
провадження № 2/361/1273/20
19 листопада 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Зазимко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області та Орган та піклування Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з ОСОБА_2 у шлюбі народився син ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , будучи неодноразово судимим, замість того, щоб стати на шлях виправлення, утримувати сім`ю та виховувати дитину, знову скоїв ряд кримінальних правопорушень, на даний час він перебуває в державному розшуку. Під час спільного життя відповідач вчиняв сварки, їхні погляди на виховання дитини, роль кожного з батьків у сім`ї суттєво різнилися, що призвело до припинення шлюбних відносин, тому задовго до народження сина вони стали проживати окремо. 01 серпня 2017 року заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 182/1537/17 шлюб між нею і відповідачем розірвано та вона змінила прізвище на дошлюбне " ОСОБА_1 ".
На даний час їхній син проживає разом із нею, вона забезпечує його усім необхідним. Відповідач, з дня народження сина, участі в утриманні та вихованні дитини не приймав, жодних зусиль для розвитку сина не докладав, життям та здоров`ям дитини, фізичним і духовним розвитком сина не цікавився.
16 серпня 2019 року Службою у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації надано висновок, у якому зазначено про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що відповідає інтересам дитини.
09 квітня 2019 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на " ОСОБА_1 ", її новий чоловік ОСОБА_5 забезпечує матеріально сім`ю, сприяє розвитку та вихованню хлопчика, дитина називає його татом.
Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у суді позов підтримала, просила суд його задовольнити, оскільки позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 відповідає інтересам дитини.
Третя особа Орган та піклування Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують, проти його задоволення не заперечують.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З`ясувавши позицію учасників справи, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) і відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року шлюб між ними розірвано, відновлено дружині дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ". У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , про що 25 липня 2017 року виконавчим комітетом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис за № 06.
09 квітня 2019 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , який зареєстрований Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 163, та змінила прізвище на " ОСОБА_1 ".
Із довідок №№ 298, 299 від 24 квітня 2019 року, характеристики від 24 квітня 2019 року за № 178, виданих виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, вбачається, що позивач ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 і сином ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
З акту обстеження від 24 квітня 2019 року, складеного депутатом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Аверковою А.С., та листа Криничуватської сільської ради від 09 липня 2019 року видно, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає та не зареєстрований з 2016 року, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина матері дитини він не надає.
Із характеристики Комунального закладу Веселівського дошкільного навчального закладу "Теремок" від 15 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 проявив себе здібною і зацікавленою до оточуючого середовища дитиною, завжди усміхнений та рухливий, його фізичний і розумовий розвиток відповідає віковим особливостям. Батько дитини ОСОБА_2 жодного разу не відвідував дитячий заклад, не цікавився перебуванням дитини, не був присутній на батьківських зборах і святах, не вносив плату за харчування дитини в закладі. Мати дитини регулярно відвідує батьківські збори, дитячі свята, бере активну участь у виховному процесі дитини та житті закладу.
Із довідки № 74 від 11 липня 2019 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством "Нікопольський районний центр первинної медико-санітарної допомоги", видно, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться станом здоров`я та самопочуттям дитини.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складених комісією від 24 квітня 2019 року, та акту обстеження умов проживання від 14 червня 2019 року, складеного начальником Служби у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Хребтовою Н.М. та головним спеціалістом цієї Служби Головащенко В.В., проведених за адресою: АДРЕСА_1 , вказана квартира є трикімнатною, стан квартири задовільний, батьки добросовісно ставляться до виховання дитини, яка виховується в належних умовах, має іграшки, ігри для розвитку, сім`я має продукти харчування, є окрема дитяча кімната, дитяче ліжко. Проживання дитини з матір`ю відповідає її інтересам.
16 серпня 2019 року Службою у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації як органом опіки та піклування надано висновок за № 459 про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько не цікавиться життям свого сина, не надає коштів на його утримання, не спілкується з ним, не турбується про його фізичний і духовний розвиток, здоров`ям і навчанням дитини не цікавиться.
Також із даного висновку вбачається, що відповідно до інформації Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області від 08 серпня 2019 року № 02-09.1-1162 працівником служби 11 липня 2019 року здійснено візит за адресою реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі знаходилась мати відповідача, яка заперечила проти обстеження умов проживання у квартирі та повідомила, що її син ОСОБА_2 не проживає за даною адресою та не часто спілкується зі своїми батьками.
22 липня 2019 року відповідач ОСОБА_2 написав письмове пояснення про те, що, дізнавшись від своєї колишньої дружини про її намір позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , заявляє, що він проти цього заперечує, поки шляхом ДНК не буде встановлено, що він є біологічним батьком цієї дитини.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_3 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 не заявляла та від отримання аліментів відмовляється.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
За змістом абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На виконання положень ч. 3 ст. 166 СК України, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд вважає необхідним ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на особистий рахунок дитини ОСОБА_3 аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
У зв`язку з цим, позивач ОСОБА_1 зобов`язана у місячний строк з дня набрання цим рішенням суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на дитину ОСОБА_3 для перерахування аліментів.
У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.
Виходячи з наведеного, згідно із ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (за вимогу про стягнення аліментів).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 - 265, 280, 284 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 06, зроблений 25 липня 2017 року виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровській області.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Зобов`язати ОСОБА_1 у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.