Справа № 361/8782/19
Провадження № 2/361/1468/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

16 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на підставі рішення суду у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області він, починаючи сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , починаючи з 26.10.2017р.року, однак його дочка проживає разом з ним вже майже рік, знаходиться на повному його утриманні, а тому підстав для стягнення з нього аліментів на користь відповідачки немає.

Позивач подав заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач повторно не з`явилась в судове засідання; повідомлена належним чином, шляхом направлення їй рекомендованих листів за адресою зареєстрованого місця проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, не повідомила причини неявки.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акту обстеження умов проживання від 30.09.2019р. встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У дитини є окрема кімната, облаштована всіма необхідними речами відповідно віку. Також за вказаною адресою поживають: ОСОБА_5 , бабуся дівчинки, та її дядько ОСОБА_6 . Між дочкою та батьком є взаєморозуміння, умови для проживання хороші.

Згідно висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину, одержувач аліментів ОСОБА_2 не забезпечує потреб дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, дитина не проживає з матір?ю протягом року.

З довідки ВДВС встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Станом на 01.11.2019р. заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

З наданих доказів суд встановив, що з вересня 2018 року дитина (дочка ОСОБА_4 ) не проживає з матір?ю, на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, і що з вересня 2018 року вказана дитина постійно проживає з позивачем, батьком і платником аліментів, і знаходиться на його утриманні.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітня дитина проживає з батьком, тобто змінився сімейний стан особи, і виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини між собою, враховуючи, що дитина не проживає з стягувачем аліментів, і тому у неї припинилось право на отримання аліментів, що призначені на утримання дитини і стягуються на її користь, а також враховуючи, що дитина проживає з платником аліментів і у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання цієї дитини на корись матері, яка проживає окремо від дитини. При таких обставинах суд вважає необхідним захистити порушене право позивача і припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За таких обставин, суд доходить висновку, що проживання дитини з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів з моменту набрання рішенням законної сили.

Враховуючи викладене вище, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Припинення аліментів за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 13.12.2019р.

Керуючись ст. 181, 192, 273 СК України, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Припинити стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються з нього на користь ОСОБА_9 в розмірі ј частини заробітку (доходу), за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2012р.у цивільній справі № 1007/8223/2012.

Стягнення аліментів припинити з 13.12.2019 р.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо копія рішення не буде вручена відповідачу у день його складення, він має право на поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява буде ним подана протягом двадцяти днів з дня вручення копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо копія рішення не буде вручена позивачу у день його складення, він має право на поновлення строку подання скарги, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом 30 днів з дня вручення копії рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 20.03.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова