Справа № 315/1031/19
Номер провадження № 2/315/58/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

05.08.2019 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк Приватбанк з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позові посилалися на те, що відповідач звернувся до позивача з заявою від 14.12.2012 року на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та отримав кредит в сумі 8000 грн., відповідач підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами банку є договором про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.1.1.3.2.3 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору №б/н від 14.12.2012 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 02.07.2019 року в сумі 23920,50 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 9605,77 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 5882,05 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 0 грн., заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання в сумі 6375,59 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 441,83 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1115,26 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 14.12.2012 року станом на 02.07.2019 року в сумі 23920,50 грн. та судові витрати в сумі 1921 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту, копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 14.12.2012 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк Приватбанк, справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

22.10.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 22.11.2019 року.

Відповідач відзив на позов не надала.

22.11.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області в судовому засіданні оголошена перерва до 13.01.2020 року та зобов`язано представника позивача надати суду виписку з особового рахунку відповідача та документи, що підтверджують видачу кредитних карток та строк їх дії.

13.01.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області в судовому засіданні оголошена перерва до 05.02.2020 року.

14.01.2020 року до суду представником позивача надано виписку з рахунку відповідача, довідку про зміну кредитного ліміту та довідку про видачу кредитних карток та строк їх дії.

05.02.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено на 20.03.2020 року.

20.03.2020 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач позов визнала частково на суму 500 грн., суду пояснивши, що отримала кредитну картку з кредитним лімітом 500 грн., кредит не повертала, так як не мала постійної роботи, перебувала на обліку в центрі зайнятості, зверталася до позивача з пропозицією розірвати договір, однак отримала відмову, строк дії останньої кредитної картки був до 09.2018 року, не визнає Умови та Правила надання банківських послуг як складову договору, так як не була ознайомлена з ними.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

14.12.2012 року відповідач звернувся до позивача з заявою-анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, що підтверджується копією заяви-анкети.

14.12.2012 року відповідач отримав кредитну картку, строк дії якої був до 07.2016 року, що підтверджується довідкою.

17.09.2014 року відповідач отримав кредитну картку, строк дії якої був до 01.2018 року, що підтверджується довідкою.

23.02.2015 року відповідач отримав кредитну картку, строк дії якої був до 09.2018 року, що підтверджується довідкою.

Відповідач неналежним чином виконувала обов`язок щодо повернення кредиту, що підтверджується випискою з рахунку.

Позивач визначив заборгованість за кредитом станом на 02.07.2019 року в сумі 23920,50 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 9605,77 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 5882,05 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 0 грн., заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання в сумі 6375,59 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 441,83 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1115,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідач на момент розгляду справи судом заборгованість не погасила.

Суд, задовольняючи позов частково, керується наступним.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами по договору надання банківських послуг, який містить ознаки кредитного договору, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами договору про надання банківських послуг № б/н від 14.12.2012 року, укладеного між сторонами, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Відповідно ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, керуючись ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом, а саме надав можливість відповідачу надати відзив на позов, а також надати суду всі наявні у учасників судового процесу докази.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд доходить висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту.

Висновок суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг № б/н від 14.12.2012 року банк надав позичальнику кредит з лімітом у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яку отримав 14.12.2012 року, строк дії якої був до 07.2016 року, 17.09.2014 року отримав платіжну картку, строк дії якої був до 01.2018 року, 23.02.2015 року отримав кредитну картку, строк дії якої був до 09.2018 року, що підтверджується довідкою.

Відповідач не виконала обов`язку щодо повернення кредиту, що підтверджується випискою з рахунку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту.

Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник не виконав свій обов`язок щодо повернення позики, неустойки у виді пені та штрафів.

Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене договором про надання банківських послуг: повернення позики, порушене відповідачем внаслідок його не виконання обов`язку, передбаченого договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення отриманого кредиту.

При цьому суд керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у Постанові від 03.07.2019 року у справі №32/101 провадження №14-13цс19, яка визначила, що за умови відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть бути розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Так як надані позивачем суду анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить посилання на розмір кредиту та умови щодо його повернення, а містить посилання на те, що відповідач згоден отримати Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку шляхом самостійної розпечатки з офіційного сайту банку та ознайомитися з ними, свідчить про те, що позивач не надав відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, а надані суду Умов та Правил надання банківських послуг не містять підтвердження, що це ті самі Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, які були діючі на момент підписання відповідачем заяви-анкети, а тому останні не можна вважати достовірним, належним та допустимим доказом умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг.

Суд не визнає як достовірний, належний та допустимий доказ умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Суд доходить висновку, що підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту на сумі 9605,77 грн., так як остання підтверджена випискою з рахунку, в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Таким чином сума задоволених позовних вимог становить 9605,77 грн.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо визнання позову на суму 500 грн., з огляду на те, що відповідач користувалася кредитом на суму 9605,77 грн., що підтверджується випискою з її рахунку.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено частково на суму 9605,77 грн., то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 771,19 грн. та стягує їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4-6, 10-13, 89, 141, 263-266, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1055 ЦК України, договором про надання банківських послуг №б/н від 14.12.2012 року суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» р/р № НОМЕР_1 МФО 305299 заборгованість за договором про надання банківських послуг №б/н від 14.12.2012 року станом на 02.07.2019 року в сумі 9605,77 грн., а також судовий збір в сумі 771,19 грн., а всього 10376,96 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення буде складений 24.03.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.