У Х В А Л А

"18" березня 2020 р.

м. Київ

справа № 754/4332/20

провадження № 2/755/2735/20

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до Моторного транспортного страхового бюро України, ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Моторного транспортного страхового бюро України, ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, на підтвердження обставин, викладених позивачем у змісті позовної заяви, останнім на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано докази того, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками якої позивачу завдано шкоди здоров`ю.

Таким чином, позивачем на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано постанову суду, яка набрала законної сили, якою визнано відповідача ОСОБА_2 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за статтею 124 КУпАП. При цьому слід урахувати, що матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП направлено до суду згідно п. 2 постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП України в м. Києві від 27.01.2020 року, - однак відповідної постанови суду в матеріалах позову немає.

Крім того, позивачем не зазначено правові підстави звернення з даним позовом до МТСБУ, оскільки не надано доказів, що саме на момент вчинення ДТП, тобто станом на 02.08.2018 року, мотоцикл, належний ОСОБА_2 , не був застрахований у встановленому законом порядку. При цьому позивач не надав доказів звернення до МТСБУ із заявою про встановлення страховика особи, якою вчинено ДТП.

Крім того, в матеріалах позовної заяви відсутні докази звернення позивача до МТСБУ (за відсутності страховика) із заявою про виплату страхового відшкодування, не надано доказів прийняття МТСБУ рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, та доказів правильного розрахунку страхового відшкодування з урахуванням встановленого Законом ліміту такого відшкодування.

Крім того, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц - відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування на винну особу суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, з урахуванням вищенаведених вимог даної ухвали суду, на підтвердження обставин, викладених позивачем у змісті позовної заяви, останнім на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано наступні належним чином засвідчені копії документів: докази звернення позивача до страховика відповідача (а за його відсутності до МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування, докази виплати або докази відмови у виплаті з боку страховика, - оскільки незвернення потерпілої особи або його страховика до страховика винної у ДТП особи із заявою про виплату страхового відшкодування є підставою для відмови у позові потерпілій особі/його страховику, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц.

Таким чином, ініціювання спору, за відсутності доказів щодо його наявності (відсутність доказів відмови у виплаті страхового відшкодування) є передчасним та призведено до відмови у позові, про що зазначено у вказаній Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Моторного транспортного страхового бюро України, ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган