Провадження № 2/193/267/20
У Х В А Л А

15 квітня 2020 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумська О.В., вивчивши матеріали цивільного позову Військової частини НОМЕР_1 ВМС Збройних Сил України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за не донос речового майна,-
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 кошти за не донос речового майна у розмірі 2370,87 гривень та судові витрати у розмірі 1921 грн.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до п. 2, п. 3, п. 9, п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Однак, представником позивача у позовній заяві не зазначено код позивача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача; ціну позову; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та не зазначено підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Частиною 4 статті 175 ЦПК України передбачено, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України - до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2019 року з 01 січня встановлений у розмірі 1921 грн.
Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду суб`єктом владних повноважень, юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1921,00 грн. та не більше 672350 грн.).
Однак позивачем не надано оригінал квитанції про сплату судового збору. Отже, з урахуванням вищевикладеного позивачу необхідно надати підтвердження про сплату судового збору, а саме: оригінал квитанції про сплату судового збору або надати докази про звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху і надає позивачеві строк для усунення недоліків.
Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21 грудня 1975 року).
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві час для усунення виявлених недоліків.
З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ВМС Збройних Сил України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за не донос речового майна - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Шумська