Номер провадження: 22-ц/813/774/20
Номер справи місцевого суду: 491/136/17
Головуючий у першій інстанції Дорош В.В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб, що беруть участь у справі - прокурора Харітонової О.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області Горностаєвої Т. в інтересах держави в особі Ананьївської міської ради Одеської області, Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області на заочне рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Ананьївська міська рада Одеської області, Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області

-про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою до ОСОБА_2 , треті особи - Ананьївська міська рада Одеської області, Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, в якій зазначив, що більше 11 років періодично проживав в квартирі АДРЕСА_1 , яку придбав у ОСОБА_2 за 10 000,00 грн. У зв`язку з закінченням доручення він не має можливості оформити на себе квартиру, а тому з підстав ст. 344 ЦК України просив визнати право власності за ним на це майно за набувальною давністю

ОСОБА_1 в судове засідання в суд першої інстанції не з`явився, надав на суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.26).

ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, (а.с.34).

Представник третьої особи Ананьївської міської ради Одеської області в судове засідання в суд першої інстанції не з`явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує(а.с.25).

Представник третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засіданняв суд першої інстанції не з`явився, повідомлявся про дату,час та місце розгляду справи по суті, заяв не надходило(а.с. 35).

Заочним рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник прокурора Одеської області ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, яким відмовити у задоволені позовних вимогах та стягнення судового збору, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.07.2018 року ( суддя Черевко П.М.) поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження заочного рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року та відкрито апеляційне провадження.( а.с.68-69).

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосудця на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 статті 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду, справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018р. №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 26.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: Гірняк Л.А, Сегеди С.М., Цюри Т.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.01.2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Гірняк Л.А.

В судове засідання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - Ананьївська міська рада Одеської області, Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, в судове засідання не з`явились. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщені належним чином відповідно повідомлення про вручення поштового відправлення.

В силу ст.372 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

АРГУМЕНТИ(ДОВОДИ)СТОРІН:

В апеляційній скарзі представник прокуратури Одеської області, в інтересах держави в особі Ананьївської міської ради Одеської області, Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області доводить порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що :

- наданняАнаньївською міською радою Одеської області заяви про розгляд справи за їх відсутністю та згоди з позовом є неналежним виконанням владних повноважень, оскільки спірне майно має ознаки відумерлою спадщини;

- спірна квартира придбана із житлового фонду комунальної власності у приватну власність ОСОБА_3 . Наступним власником зазначеної квартири зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка згідно інформації Ананьївської міської ради проживає по теперішній час проживає в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2005 року вона належить ОСОБА_2 , який успадкував її після ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Ананьївська міська рада належним чином не реалізувала владні повноваження, що є підставою для звернення прокурора з апеляційною скаргою.

22.12.2018 року від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив закрити апеляційне провадження та заочне рішення залишити без змін посилаючись на те, що прокурор не може представляти інтереси держави, так як Ананьївською міською радою Одеської області допущено помилку в нумерації квартир і власником кв. АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_5 , яка є власником кв. 2, що не є предметом спору. Зокрема зазначає, що у прокурора не було і немає жодних передбачених, ст. 56 ЦПК України, підстав для захисту інтересів держави .

15.01.2019 року від представника прокурора Одеської області до апеляційної інстанції надійшли пояснення на відзив в яких він зазначає, що відзив є необгрунтований. Зокрема посилається на положення ст. 328 ЦК України, що виключає підстави для набуття права власності на спірну квартиру відповідно до положень ст. 344 УК України та неповне з`ясування обставин по справі з огляду на суперечливу інформацію щодо права власності.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії паспорта позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 (а.с. 3).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2005 року спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , який успадкував її від ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майо власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с.19).

З довідки, виданої Виконавчим комітетом Ананьївської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_3 (а.с.20).

З довіреності від 04.11.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 продати належну йому на праві приватної особистої власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.21).

Судом досліджені наступні матеріали справи: ксерокопія свідоцтва право на спадщину за законом від 04 листопада 2005 року(а.с.5), ксерокопія технічного паспорта на квартиру(а.с.6-9), витяг із звіту по визначенню оціночної вартості вище вказаної квартири, виготовлений 14 грудня 2016 року(а.с.10-18), інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 лютого 2017 року(а.с.19), довідка Ананьївської міської ради №540 від 07 лютого 2017 року(а.с.20), ксерокопія довіреності ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_8 від 04 листопада 2005 року, строк дії якої до 04 листопада 2008 року(а.с.21).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 суд виходив з вимог ч.1 ст.344 ЦК України посилаючись на відкрите, безперервне володіння вказаною квартирою більше 10 років.

З таким висновком районного суду погодитись не можна з наступних підстав.

У частині другій статті 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з частиною четвертою статті 42 ЦПК України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18.

У судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист них Інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної

Розглядаючи питання щодо допуску прокурора до суду апеляційної інстанції в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського Суду з прав людини та національного законодавства, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський Суд застосовує такі ж вимоги верховенства права і норми Конвенції до тих справ, де прокурори діють поза сферою кримінального права.

При цьому основоположними є вимоги ст.6 Конвенції:

- право на справедливий судовий розгляд незалежним та безстороннім судом ;

- право на змагальність процесу;

- право на рівність сторін;

-право на доступ до суду з урахуванням правової визначеності, що є невід`ємним принципом положень ст.6 Конвенції, із якої випливає ряд важливих положень, що визначають роль прокурора при розгляді справ, які не відносяться до сфери кримінального права.

Європейський Суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях посилається на резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи щодо ролі прокуратури в демократичному суспільстві, заснованої на верховенстві права, відповідно до якої її функції не повинні давати приводу для конфлікту інтересів або бути перепоною для окремих осіб для звернення за захистом своїх прав, про що зазначено в пункті 38 у справі «Менчинська проти Росії» № 42454/02,15.01.2009 року.

Принцип рівності процесуальних можливостей сторін в судовому провадженні є одним із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду за змістом положень пункту 1 ст.6 Конвенції. Ця концепція потребує «справедливого балансу між сторонами в справі», при цьому, що кожній стороні повинна бути надана розумна можливість представити свою позицію по справі в умовах, які не ставлять сторону в суттєво невигідне положення у порівнянні з її процесуальним опонентом.

Прокурор, присутній в судовому процесі, по суті виступає або «союзником», або «противником» сторін. І, навіть візуально, його виступ в суді дозволяє підсилити позицію тієї чи іншої сторони. А це може викликати «відчуття нерівності» у іншої сторони незалежно від форми такої участі прокурора (активного чи пасивного), що буде вважатися порушенням положень пункту 1 статті 6 Конвенції (див. справа «F.W. проти Франції» рішення від 31.03.2005,заява 61517/00, пункт 27; цитується по Огляду судової практики Європейського суду з прав людини: роль прокурора при розгляді справ, що не відносяться до сфери кримінального права; перелік та зміст рішень - а.с.35, Рада Європи 2011 ).

Підкреслюючи необхідність дотримання принципу рівності процесуальних можливостей сторін у справі «Бацаніна проти Росії» в пункті 27, Європейський Суд з прав людини визначив, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, наприклад, для захисту інтересів вразливих людей, які, ймовірно, не в змозі самі захистити свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого кола громадян або в тих випадках, коли може бути ідентифікована власність або інтереси держави потребують захисту (рішення у справі «Бацаніна проти Росії» № 8927/02 від 26 травня 2009 року). Відповідно до п. 3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За правилами частини 3 ( абзац перший ) ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави:

-у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також - у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств.

16.02.2017 року представник третьої особи Ананьївської міської ради Одеської області надав на адресу районного суду заяву, в якій просив суд справу розглянути у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував (а.с.25).

При цьому, знаючи про розгляд позовної заяви, Ананьївська міська рада Одеської області позов визнала та не заперечувала проти нього, просила розглядати справу за їх відсутністю, ухилившись від захисту прав і інтересів територіальної громади в судовому засіданні .

Усвідомлена, пасивна поведінка Ананьївської міської ради Одеської області, яка має відповідні повноваження для захисту інтересів територіальної громади, і, яка ухилилась від їх захисту, є підставою для розгляду апеляційної скарги прокурора відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з метою захисту інтересів держави. Допуск прокурора до суду, у даному випадку, є виправданим та здійснений прокурором у межах дискреційних повноважень, наданих прокурору для оскарження судового рішення за правилами ст. 358 ч.2 ЦПК України.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже районному суду при вирішенні спору необхідно було встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Відповідно до ст. 335 ЦК України річ, яка не має власника або власник якої невідомий, є безхазяйною. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені.

Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Між тим, заходи, передбачені статтею 335 ЦК України Ананьївською міською радою Одеської області не вжито, а тому судова колегія приходить до висновку, що Ананьївська міська рада Одеської області неналежним чином реалізовано владні повноваження.

З врахуванням встановлених обставин, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що користуючись без належних правових підстав квартирою АДРЕСА_4 позивач знав, що вона належала ОСОБА_2 фізичній особі та заволодів чужим майном, яке йому не належить, що виключає добросовісність його володіння.

Виходячи з вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку, що неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права в силу ст.376 ч.1 п.1, 4 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимогах.

В силу припису ст.141 ЦПК України судова колегія повертає апелянту судовий збір понесений ним при сплаті апеляційної скарги так як він документально підтверджений., що становить 960,00 грн.( а.с.65)

Керуючись ст. 367,368,374,376 ,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Ананьївської міської ради Одеської області, Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області - задовольнити.

Заочне рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року скасувати та прийняти постанову.

В позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Ананьївська міська рада Одеської області, Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Одеської області (прокуратура Одеської області: 65026,м. Одеса, вул. Пушкінська,3, р/р UA0000564 в ДКСУ м. Київ) , ) судовий збір з кожного по 960 грн.00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 19.03.2020 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

Т.В.Цюра