Справа № 522/4361/20
Провадження № 2о/522/214/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням - судді Кічмаренко С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Десятник Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник 16.03.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою та просив видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на неї обов`язків:

- покласти на ОСОБА_2 обов`язки усунути будь-які перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності.

В обґрунтування заяви вказано, що з листопада 2015 року ОСОБА_2 перешкоджає йому у праві користування та розпорядження вказаною вище квартирою, яка є спільною сумісною власністю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду на 18.03.2020 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про слухання справи сповіщалася належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення заявника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 19.07.2008 зареєстрували шлюб, про що Першим відділом реєстрації атків цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зроблено запис № 375 від 19.07.2008.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2017 шлюб, зареєстрований 19.07.2008 Першим відділом реєстрації атків цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 375, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Згідно свідоцтва про право власності від 18.05.2015 ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за зазначеною вище адресою.

Згідно наданих суду копій матеріалів ЖЄО № 3211 від 28.03.2016, № 4464 від 30.04.2016, № 5461 від 24.05.2016 ОСОБА_1 звертався до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області із заявами про те, що його дружина ОСОБА_2 змінила в квартирі замки та не впускає його до квартири.

За результатами вказаних перевірок було встановлено, що із вказаних ОСОБА_1 обставин вбачаються цивільно-правові відносини, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду.

Оцінюючи надані заявником докази, судом не вбачається ознак домашнього насильства.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Пунктом 7 частини 1 вказаної статті визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Пунктом 9 частини 1 вказаної статті визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 вищевказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Згідно ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана:

1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству";

2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Зазначений перелік підстав для звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Обставини на які посилається ОСОБА_1 в своїй заяві про видачу обмежувального припису не ґрунтуються на вимогах ст. 350-2 ЦПК України та не можуть бути підставою для задоволення заяви.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені вимоги не обґрунтованими, тому вважає за можливе у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265, 294, 350-6, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Апеляцінйна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.М.Кічмаренко