П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року місто Київ

справа № 757/38872/18-ц

провадження №22-ц/824/3636/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського

господарства України

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Бойко Антоном Валерійовичем,

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 3 грудня 2019 року, постановлену у складі судді Козлова Р.Ю.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Серджіо» про визнання недійсним патенту України на корисну модель № НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним патенту України на корисну модель № НОМЕР_1 та зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 посилалсь на те, що відповідачка ОСОБА_2 є власником патенту України від 25 травня 2015 року № НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Патент має бути визнаний недійсним, оскільки відповідно до висновку експертизи Державного підприємства «Український інституту інтелектуальної власності» щодо умов патентоздатності від 29 травня 2018 року запатентована корисна модель не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї ч.2 ст.7 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», а саме за пунктами 1-4 формули корисної моделі не є промислово придатною.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 3 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Серджіо» про визнання недійсним патенту України на корисну модель № НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії, - призначено судову комісійну експертизу з питань інтелектуальної власності, виконання якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта (експертів) поставлені питання:

-Чи наявні в матеріалах заявки ОСОБА_2 описані засоби і методи, за допомогою яких можливе здійснення щонайменше одного формоутворюючого пласта, приготування якого описане у всіх ознаках п.1 формули корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1»?

-Чи дійсно можлива реалізація вказаного ОСОБА_2 призначення корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» у разі здійснення корисної моделі у тому вигляді, як вона охарактеризована в будь-якому пункті формули?

-Чи відповідає корисна модель за патентом України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» умові патентоздатності «промислова придатність» відповідно до матеріалів заявку?

У розпорядження експертної установи надано матеріали цивільної справи №757/38872/18-ц. Висновок скласти на підставі наявних в матеріалах справи даних.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивачку ОСОБА_1 ..

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Не погоджуючись такою з ухвалою представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бойко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про призначення судової експертизи скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права, оскільки суд жодним чином не обґрунтував, що саме у висновку експертів за результатами проведення судової експертизи з питань інтелектуальної власності викликає сумніви щодо його правильності та об`єктивності, не вказано з яких підстав вважає зазначений висновок необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про призначення у справі експертизи.

Вважає, що висновок експертів Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України є повним, об`єктивним та таким, що повністю дав вичерпні відповіді на поставлені судом запитання. Також посилається на те, що ухвала постановлена без участі відповідача ОСОБА_2 та її представника, який повідомив про поважність своєї неявки до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чернобай О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Бойко А.В. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Чернобай О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив постановлену судом першої інстанції ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, представник третьої особи - ТОВ «Серджіо» не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( т.3 а.с. 26,27), причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч. ст..372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення судової комісійної експертизи з питань інтелектуальної власності, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи наявні два висновки експертів, які є протилежними за своїм змістом, обставини, на які як на підставу своїх вимог та заперечень посилається представник позивача та представник відповідача, можливо лише підтвердити чи спростувати шляхом вирішення питань поставлених перед експертами, що потребують спеціальних знань в галузі науки. Доручаючи проведення експертного дослідження Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, суд першої інстанції виходив із того, що лише цей заклад, в якому наявні два фахівця за експертною спеціальністю 13.3 «Дослідження, пов'язані з винаходами і корисними моделями", може забезпечити проведення комісійної експертизи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання недійсним патенту на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1 », як такого, що не відповідає умовам патентоздатності, а саме не була а дату подання заявки 17 березня 2015 року промислово придатною.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, що містяться у постанові від 23 березня 2012 року № 5 «Про деякі питання практики призначення судових експертиз у справах зі спорів, пов`язаних із захистом права інтелектуальної власності" у вирішенні спорів про захист права інтелектуальної власності на корисну модель судом залежно від обставин справи та суті спору лише за допомогою експертного дослідження можуть бути встановлені фактичні дані про відповідність корисної моделі критерію патентоздатності «промислова придатність»

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих сасмих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно із ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

В матеріалах справи наявні висновки експертів: 1) висновок Дніппропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 31/13.3/173 від 26 липня 2018 року, відповідно до якого корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає умові патентоздатності «промислова придатність» (експертиза проведена в рамках іншої справи); 2) висновок ДП «Український інститут інтелектуальної власності» від 29 травня 2018 року, відповідно до якого запатентована корисна модель не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї ч.2 ст.7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме за пунктами 1-4 формули корисної моделі не є промислово придатною; 3) висновок експертів НДЦСЕ з питань інтелектуальної власності МЮ України № 056/19 за результатами проведення комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 21 травня 2019 року, відповідно до якого корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідає умові патентоздатності «промислова придатність» відповідно до матеріалів справи» (експертиза проведена у цій справі); висновок експерта № 20-ОВМ/18 за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності від 21 серпня 2019 року, виконаний на замовлення позивача, відповідно до якого корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 не відповідає умові патентоздатності «промислова придатність» відповідно до матеріалів заявки.

Отже, за наявності в матеріалах справи висновків експертів, які суперечать один одному, а також враховуючи, що висновок судової експертизи суперечить висновкам експертів, які виконані на замовлення позивача та складені за наслідком проведення експертизи в іншій справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність, передбачених ст..113 ЦПК України підстав для призначення повторної експертизи.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ухвала суду першої інстанції є не досить обґрунтованою щодо необхідності призначення експертизи, судом не наведено доводів щодо необґрунтованості та неправильності висновку судової експертизи, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки в ухвалі суду чітко викладена підстава для призначення повторної експертизи - наявність двох протилежних висновків, що відповідає вимогам ст..113 ЦПК України щодо суперечності висновку іншим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги тій частині, що суд першої інстанції, розглянувши клопотання про призначення експертизи у відсутність сторони відповідача, який повідомив суд про поважність причин своєї неявки, тим самим позбавив апелянта права на вибір експертної установи, на участь у формулюванні питань, які відповідач бажає поставити на вирішення експертам, також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки сторона відповідача була повідомлена про день та час розгляду справи, її неявка не перешкоджала вирішенню питання про призначення повторної експертизи, поставлені, на вирішення повторної експерти питання, відповідають тим питанням, які були поставлені судом на вирішення експертам НДЦСЕ з питань інтелектуальної власності МЮ України. Крім того, сама по собі причина неявки в судове засідання однієї із сторін, яка повідомлена про день та час розгляду справи, не може бути підставою для скасування судового рішення (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Бойко Антоном Валерійовичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 3 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 17 березня 2020 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова