Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. Справа153/246/20

Провадження2/153/56/20-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Дзерина М.М.

за участю секретаря судових засідань Сирітко В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності.Вказала, що починаючи з січня 2009 року і по сьогоднішній день з дозволу відповідача вона відкрито, безперешкодно та безперервно володіє та проживає в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1 . Виявляючи своє вільне волевиявлення відповідач передав їй усі документи на будинок та ключі від будинку і господарських будівель та споруд. За будинком по АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка для обслуговування житловго будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0777 га, кадастровий номер :01:005:032. З метою захисту свого цивільного права та інтересу на житловий будинок із надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , позивач просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок із надвірними будівлями, в порядку набувальної давності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву вх.№2079 від 25.03.2020 року про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано заяву за вх.№2080 від 25.03.2020 року із клопотанням справу розглянути без його участі. Заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви, клопотання: заява позивача про проведення судового засідання без його участі; заява відповідача про розгляд справи без його участі.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим документом.

Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні.

Із досліджених письмових доказів, що є у справі судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що 18 серпня 2007 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , остання змінила своє прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_5 (а.с.5).

Із копії акта обстеження житлово-побутових умов від 28.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом з чоловіком та двома дітьми. Сім`я в будинку проживає з січня 2009 року (а.с.6).

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 червня 2008 року встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_2 (а.с.7).

Із копії технічного паспорта на житловий будинок встановлено, що до складу будівель та споруд по вулиці АДРЕСА_1 входять: житловий будинок, три сарая, вбиральня. Також встановлено, що господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодінні побудовані в 1962, 2006, 2008 роках і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, тобто, не відносяться до категорії самовільних (самочинних) (а.с.8-11).

З витяга з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.01.2020 року встановлено, що за будинком по АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка для обслуговування житловго будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0, 0777 га, кадастровий номер :01:005:032 (а.с.13- 15).

З акта обстеження №362 від 20 лютого 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 та її сім`я проживає з 2009 року по АДРЕСА_1 , але за данною адресою по даний час не зареєстровані(а.с.16).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК одним і способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном житловим будинком з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 та рахується за відповідачем ОСОБА_2 по теперішній час. Позивач фактично здійснює функції володільця, своїми правомірними діями позивач заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що набувальна давність - це спосіб набуття права власності на нерухомість, який не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а виникає із сукупності певних обставин, а саме: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна.

Також, згідно з п.9,11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власност іза набувальною давністю, суди повинні встановити, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Враховуючи, що позивач володіє вказаним нерухомим майном відкрито, безперервно та безперешкодно протягом більш як десять років, тому вона набуває право власності на вказаний житловий будинок та інші будівлі і господарські споруди за набувальною давністю.

З врахуванням викладеного, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому судові витрати залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.328, 344 ЦК України, Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Суддя: М.М. Дзерин