Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2020 Справа №607/3130/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська Ольга Ігорівна про визнання права власності на 1/2частку спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська Ольга Ігорівна про визнання за нею права власності 1/2 частку від 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 28 липня 2018 року шлюб між нею та ОСОБА_7 був розірваний. Однак, за час перебування в шлюбі, позивач з чоловіком спільно фінансували будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 . Крім них, дольовиками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Оскільки майно набувалося за спільні кошти сім`ї, вважає, що 1/4 частина завершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя. За життя покійного, поділу спільного майна подружжя не було проведено, оскільки вони вважали, що мають для цього достатньо часу. З цих підстав, просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити. Пояснила, що у зв`язку із тим, що на момент смерті вони з чоловіком були розлучені, тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує, щодо їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує, щодо їх задоволення.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 , щодо задоволення позову не заперечила.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_6 , щодо задоволення позову не заперечила.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська О.І. в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи по суті, покладається на думку суду.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 травня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №884.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №9/2019, заведеної приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О.І., спадкоємцями майна, після смерті ОСОБА_7 , є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (спільні діти позивача та ОСОБА_7 ).

Для видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, ОСОБА_1 звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановської О.І.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановської О.І. від 03 грудня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме 1/2 (одну другу) частку від 1/4 (однієї четвертої) частки житлового будинку АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , з огляду на те, що відповідно до чинного законодавства видача свідоцтва про права власності на частку у спільному майні подружжя можлива лише другому з подружжя, а ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_7 на день його смерті.

Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановською О.І. було встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 з 22 лютого 1996 року по 28 липня 2018 року та 1/4 (частка) житлового будинку АДРЕСА_1 була набута померлим під час шлюбу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11 вересня 2015 року (справа № 607/7315/15-ц) між дольовиками будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 було затверджено Мирову угоду, згідно якої за ОСОБА_7 визнано право власності на 1/4 частину завершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається із наступних приміщень:

- на другому поверсі з приміщень загальною площею 113,8 м.кв., а саме: 2-1 Коридор площею 14.7 кв.м., 2 - житлове приміщення площею - 27,6 кв.м., 3-кухня площею 18,8 кв.м., 4 - ванна площею 6,5 кв.м., 5 - туалет площею 1,3 кв.м., 6 - житлове приміщення площею 22,3 кв.м., 7 житлове приміщення площею 22,6 кв.м.

-1/4 частини цокольних приміщень площею 16,6 м.кв., а саме: № VII - гараж площею 16,6 кв.м.; № II - підвального приміщення площею 46,1 м.кв.

Потреба у визначенні часток майна в судовому порядку виникає як за життя співвласників спільної сумісної власності, так і у разі смерті одного з них.

Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року зазначено, що «... зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними».

Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

Тому, якщо титульним власником спільного майна є лише один співвласник (наприклад, лише на ім`я одного із подружжя у шлюбі придбано та зареєстровано земельну ділянку, житловий будинок чи автомобіль), а право власності іншого співвласника майна не підтверджене документально, або навіть невизнається чи заперечується, то на підставі норм ст.392 Цивільного кодексу України та приведеної вище правової позиції Верховного Суду України зацікавлена особа (співвласник право власності якого не підтверджене документально) може в судовому порядку захистити своє суб`єктивно непідтверджене, невизнане, порушене чи оспорене право власності на частку в спільному майні, оскільки з певних причин (наприклад, відсутності на це згоди титульного власника) договір про визначення часток в нотаріальному порядку не завжди може бути укладений.

У силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст.60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі №6-843цс17, постанові ВС від 7 лютого 2018 року справа №654/5243/14-ц.)

У відповідності до ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

Згідно норм ст. 41 Конституції України, право власності на майно набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно норм ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом.

Таким чином, зважаючи на те, що за час шлюбу між ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 помер) та ОСОБА_1 було майно - 1/4 частину завершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , яке оформлене на ОСОБА_7 , вказане майно є спільною сумісною власність подружжя, однак позивач не може оформити своє право власності в нотаріуса, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку від 1/4 (однієї четвертої) частики житлового будинку АДРЕСА_1 , у спільному майні подружжя.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 328, 355, 370, 392, 1216, 1217 ЦК України, Сімейним кодексом України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська Ольга Ігорівна про визнання права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку від 1/4 (однієї четвертої) частки житлового будинку АДРЕСА_1 , у спільному майні подружжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 .

Третя особа: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська Ольга Ігорівна, вул. Героїв Євромайдану, 9, прим.131, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Позняк