Провадження № 2/734/567/20 Справа № 734/1374/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 липня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - Анохіна А.М.,

за участю секретаря - Колоколуші Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду в якому просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.12.2015 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.12.2015 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 10.12.2015 та до досягнення повноліття дитини.

22.02.2016 заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб з відповідачем було розірвано. Після розлучення дитина проживає з матір`ю.

Позивач посилається, що розмір присуджених судом аліментів на утримання дитини не є достатнім для задоволення потреб дитини, з огляду на вік дитини та необхідні потреби для забезпечення його життєдіяльності, розвитку здібностей та відпочинку, оздоровлення та лікування.

Крім того, відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дитини, а аліменти, які стягуються є недостатніми та ставлять позивача у скрутне матеріальне становище.

З огляду на вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги.

21.05.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 25.02.2020 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання просить справу слухати у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

19.07.2013 між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції, актовий запис № 67 та який було розірвано 22.02.2016 заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області (а.с. 7-8, 11).

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Встановлено, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.12.2015 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 10.12.2015 та до досягнення повноліття дитини.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Обґрунтовуючи позов в частині збільшення розміру аліментів позивач посилалася на те, що розмір присуджених судом аліментів на утримання дитини не є достатнім для задоволення потреб дитини, з огляду на вік дитини та необхідні потреби для забезпечення його життєдіяльності, розвитку здібностей та відпочинку, оздоровлення та лікування, що в свою чергу вплинуло на її матеріальне становище.

Згідно зі ст. 157 СК України, питання про виховання дитини вирішується батьками спільно.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно абзц. 2 частини другої статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щодо ОСОБА_3 згідно Законів України «Про Державний бюджет» на відповідний рік складає:

-у 2019 році - з липня - 2118 грн., з грудня - 2218 грн.,

-у 2020 році - з січня 2218 грн.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Зміна законодавства не є підставою для збільшення розміру аліментів, але розмір тих аліментів, що сплачуються тим з батьків, хто проживає окремо, може бути змінений з урахуванням недостатності його розміру.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері.

А тому, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, недостатність стягуваних аліментів для забезпечення мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає правильним змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на дитину з 600,00 гривень на ј частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи при цьому майновий та сімейний стан платника аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 -83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.12.2015.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН - невідомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН - невідомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Суддя: А.М. Анохін