Ухвала

18 березня 2020 року

м. Київ

справа № 761/44652/16-ц

провадження № 61-33св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Благодійний фонд «Християнський», прогресивна соціалістична партія України, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_6 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Рибака М. А. від 06 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва в складі суддів: Желепи О. В., Іванченка М. М., Рубан С. М., від 28 листопада 2017 року та касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Рибака М. А. від 06 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Києвав складі суддів: Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О., Пікуль А. А., від 06 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ТОВ «Сівер Україна» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , треті особи: благодійний фонд «Християнський», Прогресивна соціалістична партія України, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що товариство є власником нежилих приміщень загальною площею 564,50 кв.м, які складаються з: приміщення НОМЕР_1 цокольного поверху, приміщення НОМЕР_2 , приміщення НОМЕР_3 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1 134,70 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішень господарського суду міста Києва і таке право власності зареєстроване в бюро технічної інвентаризації.

27 вересня 2004 року між ОСОБА_3 , який діяв особисто, та як представник ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нежилих приміщень, згідно з яким ОСОБА_1 купив нежилі приміщення загальною площею 564,50 кв.м, які складаються з: приміщення НОМЕР_1 цокольного поверху, приміщення НОМЕР_2 , приміщення НОМЕР_3 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1 134,70 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не були належними продавцями спірних приміщень, а отже не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності. А також волевиявлення сторони правочину не було вільним, оскільки не було волі власника на відчуження вказаного приміщення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати недійсним спірний договір купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 564,50 кв.м, які складаються з: приміщення НОМЕР_1 цокольного поверху, приміщення НОМЕР_2 , приміщення НОМЕР_3 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1 134,70 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 27 вересня 2004 року між ОСОБА_3 особисто та як представником ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К. В., зареєстрований в реєстрі № 2672.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: благодійний фонд «Християнський», Прогресивна соціалістична партія України, про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень загальною площею 564,50 кв.м, які складаються з: приміщення НОМЕР_1 цокольного поверху, приміщення НОМЕР_2 , приміщення НОМЕР_3 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1 134,70 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 27 вересня 2004 року між ОСОБА_3 особисто та як представником ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К. В., зареєстрований в реєстрі № 2672.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» судовий збір в сумі 640,00 грн, по 128 грн з кожного.

У жовтні 2017 року, не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року залишено без змін.

У січні 2018 року, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У січні 2018 року, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2018 року апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , та ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року залишити без змін.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Благодійний фонд «Християнський», прогресивна соціалістична партія України, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_6 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року та касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2018 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко