Дата документу 24.02.2020
Справа № 334/6770/18
Провадження № 2/334/370/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ткаченко І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що остання є власником транспортного засобу «TOYOTA CH-R», д.н.з. НОМЕР_1 , та 10.10.2017 року між нею, відповідачем та третьою особою було укладено договір добровільного страхування вказаного наземного транспорту № 340608а7е.

08.01.2018 року позивач здійснила наїзд на бетонну конструкцію, яка знаходилася за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 24 внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, яка розцінюється як страховий випадок. 09.01.2018 у зв`язку із вказаною пригодою, позивач на виконання п. 23.1.3. Договору звернулась із повідомленням до відповідача про настання страхового випадку. Відповідно до проведеної TOB «Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» оцінки вартості ремонтних робіт, загальна сума складає 39 895, 68 грн.

21.02.2018 представником позивача було направлено відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах позивача, в результаті розгляду якої 27.03.2018 року відповідачем надано лист-відповідь, у якому відповідач відмовив позивачу у зв`язку із відсутністю підстав для розгляду такої заяви. Крім того, у даному листі відповідач зазначив, що рішення в справі № 1.003.18.0000241 щодо заявленого пошкодження вищезазначеного транспортного засобу може бути прийнято страховиком лише після надання позивачкою змістовних пояснень щодо обставин та місця виникнення пошкоджень, та надання можливості відповідачу провести огляд місця події з наявним на місці події автомобілем «Toyota CH-R», д.н.з.« НОМЕР_1 », про що ОСОБА_2 була повідомлена відповідними листами, які остання не отримала.

27.03.2018 року позивач направив відповідачу повторну заяву про виплату страхового відшкодування та письмові пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортно пригоди, в якій було детально розкрито обставини події, яка мала місце 08.01.2018 року із зазначенням адреси місця події та самого механізму дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, відповідача було письмово повідомлено про можливість в узгоджений час здійснити проведення огляду місця події за участю позивача та забезпеченого транспортного засобу, яку відповідачем було проігноровано, на підставі чого 24.07.2018 року позивачем було повторно направлено вказану заяву, а 03.08.2018 року було повторно направлені письмові пояснення з пропозицією провести в інший спосіб огляд місця подій.

20.08.2018 року на поштову адресу представника позивача надійшов лист від 10.08.2018, в якому зазначено, що позивач не надав письмові пояснення та не забезпечив огляд місця події, внаслідок чого такі дії розцінені відповідачем як перешкоди у визначені причин та обставин настання заявленого страхового випадку та розміру збитків, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, з чим не погоджується позивач, оскільки вважає, що ним виконано всі дії, які вимагав здійснити відповідач. Вважає вказане рішення незаконним, доводи відповідача щодо надання ОСОБА_2 неправдивої інформації відносно обставин спричинення пошкодження транспортного засобу необґрунтованими, оскільки вказує, що не брала участі у ДТП щодо зіткнення забезпеченого автомобіля з автомобілем «Fiat Bravo», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП складені помилково, крім того за результатами їхнього розгляду Ленінським районним судом м. Запоріжжя закрито провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Просить визнати подію, яка мала місце 08.01.2018 року за участю транспортного засобу марки «Toyota CH-R», д.н.з. НОМЕР_1 , страховим випадком, стягнути з відповідача 39895,68 грн. несплаченого страхового відшкодування, 41,64 грн. пені, 416,44 грн. 3 % річні, 239,37 грн. інфляційного збільшення боргу, що в цілому становить - 40 593, 13 грн. та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

12.12.2018 року відповідач по справі надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідачем зазначається, що вигодонабувачем за договором № 340608а7е є ПАТ «Креді Агріколь Банк», який має першочергове право на отримання страхового відшкодування та визначення напрямку його перерахунку у випадку наявності підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, а отже саме вказане товариство є належним позивачем. Крім цього, відповідач вказує на безпідставність заявлених вимог, оскільки вважає, що позивачем надані необґрунтовані пояснення щодо її наїзду на бетонний блок, оскільки останньою не надано жодних доказів на підтвердження вказаної пригоди. Водночас, позивачка створює перешкоди страховикові у визначенні причин та обставин настання заявленого випадку та розміру збитків, що стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Щодо нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, відповідач зазначає про відсутність прострочення, оскільки позивачем, в порушення умов Договору, не було надано документи для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків, не забезпечено огляд місця події та транспортного засобу, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення вказаної вимоги позивача. Разом з цим зазначає, що умовами договору № 340608а7е від 10.10.2017 року не передбачено виплати щодо відшкодування моральної шкоди.

06.05 2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якому остання зазначає, що від ПАТ «Креді Агріколь Банк» не надійшло заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_2 , що спростовує доводи відповідача щодо неналежного позивача. Просить задовольнити позовні вимоги на підставах, викладених у позові.

13.05.2019 року відповідачем надано заперечення, відповідно до яких вказує, що позивачем не надано доказів відмови третьої особи від отримання страхового відшкодування, а позиція позивача щодо наданих нею пояснень про обставини ДТП від 08.01.2018 року не надано. Зазначає, що матеріали адміністративних справ відносно Прокопенко В.К. за ст. 122-4 КУпАП та за ст. 124 КУпАП підтверджують інші обставини випадку, в результаті якого застрахований транспортний засіб зазнав пошкоджень, оскільки закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не спростовує факт відсутності подій, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення. Водночас пояснює, що відповідно до умов договору № 340608а7е від 10.10.2017 року, вина страхувальника у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді не впливає на кваліфікацію випадку як страховий, так й не страховий. Вважає, що позивачем порушено обов`язки, передбачені умовами Договору, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

16.08.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача, згідно яких зазначає, що вона має право на вимогу про стягнення суми страхового відшкодування на свою користь у зв`язку з тим, що вигодонабувач (третя особа у вказаній справі) не заявив вимог про отримання ним вищезазначеного відшкодування, ігнорує звернення від 05.04.2019 року позивача до нього, а отже ОСОБА_2 є належним позивачем. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

20.08.2019 року суд отримав пояснення відповідача щодо зміни 20.06.2019 року найменування на ПАТ «Страхова компанія «АРКС». Просить відмовити у задоволенні позовної заяви на підставах, зазначених раніше у відзиві та поясненнях відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимог на підставі обставин, викладених у відзиві та наданих пояснень.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.10.2017 року, ОСОБА_2 є власницею транспортного засобу «Toyota CH-R», д.н.з.« НОМЕР_1 ».

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 340608а7е від 10.10.2017 року, складеного між страховиком АТ «СК «АХА Страхування», страхувальником ОСОБА_2 та вигодонабувачем ПАТ «Креді Агріколь Банк», застраховано транспортний засіб «Toyota CH-R», д.н.з.« НОМЕР_1 ».

10.01.2018 року АТ «СК «АХА Страхування» зареєстровано повідомлення про настання 08.01.2018 року події, що має ознаки страхового випадку та заяву ОСОБА_2 на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, про що свідчить підпис ОСОБА_2 .

Того ж дня, ОСОБА_4 надано заяву до відповідача про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ/ДСЦПВВНТЗ.

Листом за вих. № 65-18/ЦВ страховою компанією рекомендовано ОСОБА_2 надати змістовне пояснення відносно обставин та місця виникнення пошкоджень автомобіля, які були зазначені при реєстрації повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку по справі № 1.003.17.0014315, а також надати можливість провести огляд місця події, що мало місце 08.01.2018 року. Вказані дії запропоновано провести ОСОБА_2 й повторними листами від 03.03.2018 року за вих. №236-18/ЦВ та від 20.07.2018 року за вих. № 6247/12ЦВ.

27.03.2018 року листом за вих. № 2913/121813 відповідач повідомив, що рішення в справі № 1.1003.18.0000241 щодо заяви про пошкодження застрахованого транспортного засобу може бути прийняте страховиком лише після надання ОСОБА_2 змістових пояснень щодо обставин та місця виникнення пошкодженого транспортного засобу та надання можливості страховику провести огляд місця за наявним на місці події авто, про що позивачку повідомлено листами вих. № 65-18/ЦВ від 18.01.2018 року та вих. № 236-18/ЦВ від 03.03.2018 року.

05.04.2018 року, 24.07.2018 року, 03.08.2018 року позивачем надіслано до АТ «СК «АХА Страхування» заяви про виплату страхового відшкодування та письмові пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.01.2018 року, а саме позивачка вказує, що 08.01.2018 року, керуючи транспортний засіб «Toyota CH-R», д.н.з.« НОМЕР_1 », випадково здійснила наїзд на бетонну конструкцію, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 24.

Крім того, 10.08.2018 року страховою компанією повідомлено позивача про те, що у зв`язку з невиконанням останнім жодних дій, які йому було рекомендовано вчинити листами відповідача від 18.01.2018 року та 03.03.2018 року, страховою компанією було направлено втретє лист за вих. № 6247/12ЦВ від 20.07.2018 року, проте жодної відповіді від ОСОБА_2 отримано не було, що є невиконанням обов`язків договору та розцінюється як створення страховикові перешкод у визначенні причин та обставин настання заявленого випадку та розміру збитків, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Водночас, в процесі врегулювання заявленого випадку у відповідь на запит УПП в Запорізькій області листом від 25.07.2018 року за вих. №95-а.з/41/32/02-2018, що міститься у матеріалах вказаної цивільної справи, повідомило, що 08.01.2018 року на перехресті вул. Новгородська-Задніпровська у м. Запоріжжя сталась ДТП за участю транспортного засобу «Toyota CH-R», д.н.з.« НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Fiat Bravo», д.н.з.« НОМЕР_4 », під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку з чим на позивачку складено адміністративні протоколи за ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП серії БД № 411725 та серії БД № 411726 , що свідчить про надання неправдивої інформації щодо обставин та причин настання заявленого ОСОБА_2 09.01.2018 року пошкодження застрахованого авто.

Постановами Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2018 року у справах № 334/3556/18 та № 334/3560/18 провадження по справах про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за с. 122-4 та с. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 10.08.2018 року по справі №334/3560/18 апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Россохи М.О. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги, а матеріали апеляційної скарги повернуто особі, яка її подала.

14.12.2018 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» повідомило про відсутність дебіторської заборгованості АТ «СК АХА Страхування» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 340608а7е від 10.10.2017 року.

05.04.2019 року ОСОБА_2 надано заяви до ПАТ «Креді Агріколь Банк», відповідно до яких позивачка просить надати письмові пояснення третьої особи у справі № 334/6770/18, підтримати заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «СК «АХА Страхування», надати позивачці довіреність на право звернення до суду з позовною заявою до страхової компанії для визнання події, яка мала місце 08.01.2018 року, страховим випадком, а також для стягнення страхового відшкодування за договором № 340608а7е від 10.10.2017 року, або звернутись з позовною заявою до суду з вимогами визнати таку подію страховим випадком та стягнути з відповідача по справі № 334/6770/18 на свою користь 40593,13 грн.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 20.06.2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 979 ЦК України встановлює, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Згідно ст. 8 вказаного Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом п. 20.1. Договору за умовами цього договору Страховик бере на зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання пе подій за страховими ризиками, що наведені у п. 20.2 цього Договору, які носять оз ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальні додаткові витрати згідно з п. 29.9 та п. 29.10. Договору в результаті настання страхо випадку.

Згідно з п. 20.2. Договору, до страхових ризиків відносяться викрадення (п. 20.2.1.), збитки внаслідок ДТП (п. 20.2.2.), збитки внаслідок інших подій (п. 20.2.3.). Збитками внаслідок ДТП слід розуміти будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (п. 20.2.2.).

Відповідно до п. 22.1.2. укладеного між сторонами Договору страхування Страховик зобов`язаний протягом 2 днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Згідно п. 22.1.3. Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 25 Договору.

П. 22.3.4 Договору передбачає право Страховика визнати подію не страховим випадком та/або відмовити у виплаті страхового відшкодування на підставі розділу 26 цього Договору.

Крім того, Страховик має право перевіряти достовірність повідомленої Страхувальником інформації та наданих документів, а також умов Договору та Правил (п. 22.3.1 Договору); робити запити про відомості, пов`язані зі страховим випадком та належним виконанням Страхувальником умов Договору та Правил, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів, та інших підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку (п. 22.3.3 Договору); згідно п. 22.3.2. Договору, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, провести огляд пошкодженого ТЗ та скласти Акт огляду ТЗ, та, відповідно до п. 22.3.5. за домовленістю зі Страхувальником у будь-яких момент дії Договору (в т.ч. при настанні страхового випадку) проводити огляд застрахованого ТЗ з метою перевірки заявлених Страхувальником на момент укладання Договору даних про об`єкт страхування. При цьому може залучатись незалежний експерт.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 989 ЦК України на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 22.2.2 Договору, Страхувальник зобов`язаний виконувати всі умови Договору.

В свою чергу, згідно п. 23.1 Договору, в разі настання передбаченої у п. 20.2 Договору події, Страхувальник зобов`язаний:

-негайно повідомити про настання події відповідні Компетентні органи, а також викликати їх на місце події (п. 23.1.1 Договору);

-при ДТП діяти у відповідності до п. 2.10, п. 2.11 Правил дорожнього руху (п. 23.1.5 Договору);

-надати представнику Страховика можливість провести огляд пошкодженого ТЗ та скласти Акт огляду ТЗ, крім випадків його викрадення (п. 23.1.8 Договору);

-надати Страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (в т.ч. таку, яка являє собою комерційну таємницю), що стосується цього питання (п. 23.1.10 Договору).

Відповідно до п. 26.5 Договору, Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:

-Страхувальник повідомив Страховику неправдиву інформацію про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності по фактах, що стосуються страхового випадку і його обставин (п. 26.5.3 Договору);

-Страхувальник несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин або створював Страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений ТЗ для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку та ін.) (п. 26.5.4 Договору);

-Страхувальник (його представник) не виконав обов`язків, передбачених умовами Договору (п. 26.5.6 Договору).

Статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування», передбачено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, зокрема, несвоєчасне повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 989 ЦК України на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Зі змісту пункту 5 частини першої статті 989, статті 991 ЦК України та статті 26 Закону України «Про страхування» вбачається, що для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому.

Тобто за змістом зазначених норм можна дійти висновку, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування. Порушення страхувальником інших умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком

Кожне зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, що відповідає ст. 525 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проаналізувавши матеріали даної цивільної справи, суд зазначає, що однією з вимог позовної заяви є стягнення з відповідача на користь позивача несплаченого страхового відшкодування у розмірі 39895,68 грн., що дорівнює вартості ремонтних робіт, оцінку якої було проведено ТОВ «Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД», проте жодних доказів щодо зазначеної оцінки позивачем не надано, як й не надано рахунок № НОМЕР_6 від 10.01.2018 року, про який зазначає ОСОБА_2 у позовній заяві. Крім цього, позивачем порушено вимоги Договору № 340608а7е від 10.10.2017 року щодо обов`язків Страхувальника в разі настання страхового випадку надати Страховику можливість провести огляд пошкодженого автомобіля, скласти акт огляду транспортного засобу та надати Страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, що, у свою чергу, унеможливлює визнання зазначеної позивачем події від 08.01.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , як страхового випадку.

Враховуючи вище встановлені обставини та відсутність доказів щодо підтвердження розрахованих витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, вимоги позивача про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на її користь несплаченого страхового відшкодування у розмірі 39895 грн. 68 коп. не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені, 3% річних та витрат від інфляції, суд прийшов до висновку відмовити у задоволенні в цій частині позову, оскільки позивачем не обґрунтована зазначена сума несплаченого страхового відшкодування. Крім цього, відповідно до вимог п. 28.3 Договору № 340608а7е від 10.10.2017 року, сторони домовились, що в разі виникнення між ними судового спору щодо відмови у виплаті страхового відшкодування та/або визнання події страховим випадком та/або щодо розміру страхового відшкодування на період до вступу судового рішення в законну силу не нараховується пеня та інші санкції, передбачені діючим законодавством України (інфляційні нарахування, штрафи, 3% річних та інші) за неналежне виконання зобов`язань.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 20000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок відмови у виплаті страхового відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач, всупереч вказаних вище положень цивільного законодавства, не довів перед судом наявність вини відповідача у завданні моральної шкоди, причинний зв`язок між дією і наслідком. Договором страхування не передбачено такий вид цивільно-правової відповідальності відповідача як відшкодування моральної шкоди. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для стягнення суми відшкодування моральної шкоди.

Стосовно посилання відповідача на те, що ОСОБА_2 є неналежним позивачем у даній справі, суд виходить з наступного.

У статті 636 ЦК України визначено, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

З моменту вираження третьою особою наміру скористатися своїм правом сторони не можуть розірвати або змінити договір без згоди третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013, якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України «Про страхування»). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього. При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України «Про страхування», і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред`явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Таким чином, доводи щодо того, що ОСОБА_2 є неналежним позивачем у справі спростовуються тим, що позивач неодноразово зверталась до ПАТ «Креді Агріколь Банк» з проханням вирішити питання про стягнення зі страхової компанії страхового відшкодування. Проте, таке право Банком не було використано, щодо позовних вимог заперечень не надійшло.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку відмовити ОСОБА_2 у задоволені її позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про захист прав споживачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про захист прав споживачів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 24 лютого 2020 року.

Суддя О.М. Гнатюк