Справа № 367/7348/18
Номер провадження 22-ц/816/372/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддівсудової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орлова І.В. (суддя - доповідач),

суддів: Собини О.І., Ткачук С.С.,

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2019 року (суддя Буток Т.А., дата складення повного тексту рішення 29 листопада 2019 року) в цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, -

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2019 року Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» (далі КП «Бучанске управління ЖКГ»)звернулось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення 14116,87 гривень заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що надає позивач. Станом на 31 серпня 2018 року заборгованість відповідача за спожиті послуги за період з 01 травня 2012 року по 30 вересня 2018 року становить 9437,29 гривень. Крім того, за час прострочення сплати боргу заявник просить стягнути 3% річних від суми боргу, що становить 784,13 гривень, а також інфляційні втрати у розмірі 3895,46 гривень.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2019 року позов КП «Бучанське управління ЖКГ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» 5104,90 гривень заборгованості за комунальні послуги, 700,79 гривень інфляційних витрат, 221,85 гривню 3% річних від суми боргу, 817,58 гривень судового збору, а всього стягнуто 6845,12 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин у справі, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не взято до уваги відсутність у справі будь-яких доказів належності відповідачу на праві власності чи іншому праві користування квартири у м. Буча. На думку заявника, суд не врахував, що відповідач зареєстрований та проживає у м. Конотопі, жодних договірних відносин з позивачем не має і ніяких послуг від нього не споживав.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Бучанське управління ЖКГ»просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. На думку позивача, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах права. Зазначається, що відповідач є власником квартири у м. Буча, а відповідач є обслуговуючою організацією, на балансі якої знаходиться житловий будинок, в якій розташована квартира ОСОБА_1 , по якій надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а саме: вивіз сміття, теплопостачання, перевірки димових та вентиляційних каналів, обслуговування внутрішньобудинкових мереж водо-, теплопостачання, водовідведення, зливної каналізації, поточного профілактичного ремонту конструктивних елементів будинку, обслуговування електромереж будинку, прибирання прибудинкової території. На думку позивача, відсутність договору між сторонами не є підставою для несплати заборгованості, відповідач акт-претензію позивачу не направляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд з доводами апеляційної скарги не погоджується з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з обов`язку відповідача здійснювати оплату за спожиті комунальні послуги та, врахувавши заяву відповідача про застосування наслідків пропуску трирічного строку позовної давності до вимог про стягнення боргу, стягнув борг за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, а також 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 6027,54 гривень, частково задовольнивши вимоги позивача.

З висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріали справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 03 квітня 2012 року є власником квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням 22 сесії 6 скликання Бучанської міської ради Київської області від 23 лютого 2012 року № 565-22-VI прийнято до комунальної власності територіальної громади міста закінчений будівництвом об`єкт 166 квартирний житловий будинок з зовнішніми мережами: газопроводи середнього та низького тиску, водопровід, госпфекальна каналізація, кабельні мережі 0,4 Кв, ТП-740, дощова каналізація, зовнішнє освітлення, телефонізація, дитячий майданчик за адресою: АДРЕСА_2 та передано його КП «Бучанське управління ЖКГ» на баланс для обслуговування та належної експлуатації закінчений будівництвом (а.с. 9).

Згідно рішення 57 сесії 5 скликання Бучанської міської ради Київської області від 29 жовтня 2009 року № 1547-57-У КП «Бучанське управління ЖКГ» було визначене виконавцем послуг з утримання будинків, комунальної власності споруд та прибудинкових територій, а також ремонту приміщень, будинків, споруд у м. Буча (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 18 червня 2013 року № 178 затверджено перелік робіт та тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоквартирних житлових будинків, що надаються КП «Бучанське управління ЖКГ» згідно Додатку 1, а також введено в тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій технічне обслуговування ліфтів відповідно до чинного законодавства (а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 17 травня 2017 року № 259 погоджено перелік та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Бучанське управління ЖКГ» по АДРЕСА_2 та встановлено тариф на дані послуги (а.с. 12).

За період з 01 травня 2012 року по 30 вересня 2018 року КП «Бучанське управління ЖКГ» надавало наступні послуги з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_2 : вивіз контейнерів (сміття) (а.с. 14-19), підготовка будинку до опалювального періоду (а.с. 20-30), перевірка димових та вентиляційних каналів (а.с. 31-33).

Згідно розрахунку за період з 01 травня 2012 року по 30 вересня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 за спожиті комунальні послуги становить 9437,29 гривень, інфляційні втрати 3895,46 гривень, 3% річних від суми боргу 784,13 гривень (а.с. 7-8).

Доказів повного або часткового погашення боргу відповідачем матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 заявив про застосування наслідків пропуску позивачем трирічного строку позовної давності звернення до суду з позовом, а саме: до вимог про стягнення боргу за період з 01 травня 2012 року по 29 вересня 2015 року, у тому числі і до нарахованих позивачем сум інфляційний втрат та 3% річних (а.с. 129-130).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

КП «Бучанське управління ЖКГ» в спірний період здійснювало утримання будинку, в якому розташована належна на праві власності квартира ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме така особа.

Отже, факт реєстрації місця проживання відповідача за іншою адресою ( АДРЕСА_3 , а.с. 78) правового значення у спірних правовідносинах не має.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надання позивачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій підтверджується відомостями та відповідними актами за спірний період (а.с. 14-33).

Доказів невиконання чи неналежного виконання позивачем робіт, за які нараховувалась плата, відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1-5 статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді.

Відповідачем та позивачем у встановленому законом порядку акти-претензії в період з 01 травня 2012 року по 30 вересня 2018 року не складались, доказів виклику представника комунального підприємства для підписання акта-претензії чи необґрунтованої відмови у підписанні такого акта-претензії відповідачем суду не надано.

З урахуванням викладеного вище, не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги з приводу того, що відповідачем комунальні послуги не споживались.

Не ґрунтуються на нормам права і доводи апеляційної скарги про відсутність обов`язку оплати за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території з тих підстав, що між сторонами договір про надання таких послуг взагалі не укладався.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 та п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, в свою чергу споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком як для споживача, так і для виконавця за умови, якщо він відповідає типовому договору. Відмова від укладення договору в такому разі суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, яким, зокрема, згідно з частиною 2 статті 4 ЦК України є Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території між сторонами не укладався, проте цивільні права та обов`язки виникли внаслідок дій сторін, що передбачені актами цивільного законодавства. Зокрема, позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових території, а відповідач їх споживає та має обов`язок оплачувати спожиті послуги за встановленими тарифами.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, сам по собі факт відсутності між сторонами у справі договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Отже, оплата за житлово-комунальні послуги позивачем нараховувалась щомісячно на підставі тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених відповідними рішеннями виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, а не на підставі договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території.

Згідно зі статтю 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача сплатити борг за спожиті ним комунальні послуги, оскільки ОСОБА_1 , як учасник правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, не виконав свого обов`язку з оплати наданих КП «Бучанське управління ЖКГ» послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Погоджується колегія суддів і з розміром заборгованості, яку суд першої інстанції стягнув на користь позивача, застосувавши до спірних правовідносин наслідки пропуску позивачем 3-річного строку позовної давності звернення до суду за захистом своїх прав, стягнувши борг за комунальні послуги у розмірі 5104,90 гривень за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, а також 700,79 гривень інфляційних втрат та 221,85 гривню 3% річних.

Доводи апеляційної скарги правильність вищевказаних висновків не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи. Місцевий суд правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу відповідачів без задоволення, то відповідно до статті 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Відповідно до частини 6 статті 19, пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Повний текст судового рішення складено 19 березня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В.Орлов

Судді: О.І.Собина

С.С.Ткачук