Справа №162/98/20
Номер провадження 2/162/84/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Пилипчук Р.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження сина,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Панасюк І.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження сина.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до актового запису про народження №18 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 ..

Представник позивача вважає, що запис про батьківство ОСОБА_1 у виданому повторно свідоцтві про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 12 липня 2017 року не є беззаперечним доказом батьківства позивача.

Вказав, що згідно результатів дослідження №25299 від 24 грудня 2019 року, проведеного в Медико-генетичному центрі МАМА ПАПА, імовірність батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 становить 0%.

Враховуючи вищевикладене та з посиланням на норми ст.136 СК України представник позивач просить виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №18 від 29 вересня 2016 року про народження ОСОБА_3 , зробленого виконавчим комітетом Великоглушанської сільської ради Любешівського району Волинської області. Зобов`язати Любешівський районний відділ ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися. В поданій до суду заяві ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, розгляд справи проводити за відсутності позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Панасюка І.І.. Питання судових витрат вирішити у відповідності до положень ЦПК України.

В підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Сацик Т.Т. - не з`явилися. В поданій до суду заяві представник відповідача просила розгляд справи проводити у відсутності відповідача та її представника, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти винесення рішення про задоволення позову на стадії підготовчого засідання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

В силу ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 дав згоду на проведення в актовому записі про народження запис, що він є батьком малолітнього ОСОБА_3 .. Так, рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 13 червня 2017 року справа №162/448/17 постановлено внести зміни до актового запису №18 від 29 вересня 2016 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого Великоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області, зазначивши в графі батько ОСОБА_1 , громадянин України, житель АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12 липня 2017 року, виданого повторно, в графі батько малолітнього ОСОБА_3 вказано ОСОБА_1 .

Відповідно до наявних в матеріалах справи результатів дослідження №25299 від 24 грудня 2019 року, проведеного в Медико-генетичному центрі МАМА ПАПА, з яких вбачається, що імовірність батьківства ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 становить 0%. Передбачуваний батько ОСОБА_1 виключається як біологічний батько малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч.2 ст.16 ЦК України, є припинення правовідношення.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

В силу ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до п.2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач заперечує той факт, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька до актового запису про народження дитини внесені відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України, за рішенням суду.

Отже, оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності та враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, відомості про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить виключити з актового запису про народження останнього.

Згідно зі ст.134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження.

Тому, враховуючи вказане вище, в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Любешівського районного відділу ДРАЦСу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 та видати нове свідоцтво - відмовити.

Разом з цим, представник позивача просить суд вирішити питання судових витрат у відповідності до положень ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому понесені позивачем витрати по оплаті судового збору слід стягнути з відповідача.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 липня 2019 року №810/795/18.

На підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в даній цивільній справі представником позивача надано Ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Панасюком І.І. серії АС №1003807 від 04 лютого 2020 року, прибутковий касовий ордер №64 від 16 грудня 2019 року, квитанція до прибуткового касового ордера №64 від 16 грудня 2019 року, при цьому позовна заява про виключення відомостей про батька з актового запису про народження сина була подана ОСОБА_4 до Любешівського районного суду Волинської області 10 лютого 2020 року.

Про розгляд справи сторони були належним чином повідомлені, в судове засідання вони не з`явилися, представником позивача було подано заяву про проведення підготовчого судового засідання за відсутністю позивача та його представника. Таким чином, під час розгляду даної цивільної справи адвокат участі у судовому засіданні не брав.

Крім того, в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги від 10 грудня 2019 року, а також розрахунок витрат на правову допомогу.

Таким чином, беручи до уваги вказане вище, суд приходить до висновку, що адвокатом Панасюком І.І. належними документами не підтверджено витрати позивача ОСОБА_1 на послуги адвоката, тому суд приходить до переконнання, що у задоволенні стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень - слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 82, 89, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.121, 122, 136 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження сина задовольнити частково.

Виключити відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Хабарище, Ратнівського району Волинської області, громадянина України із актового запису №18 від 29 вересня 2016 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Невір, Любешівського району, Волинської області, складеного Великоглушанською сільською радою Любешівського району Волинській області.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Любешівського районного відділу ДРАЦСу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни до актового запису - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору, в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: