Справа № 212/6821/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Чайкіна І.Б., присяжних Степашко Л.В., Бондаренко С.В., за участю секретаря судового засідання Бесараб О.В., заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Логінова Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення Покровської районної в місті Кривому Розі ради про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання її племінника ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення її опікуном над ним. Мотивуючи заяву тим, що після смерті її рідної сестри в 2004 року вона опікується її сином ОСОБА_2 . З 2013 року останній страждає на тяжке психічне захворювання, у зв`язку з цим він неодноразово лікувався в психіатричному закладі КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» перебуває на обліку в цьому закладі, стан його психічного захворювання з часом погіршується у зв`язку з чим його було визнано інвалідом ІІ групи. ОСОБА_2 не може себе обслуговувати, здійснювати свої цивільні права та обов`язки, у зв`язку з чим може буди визнаний недієздатним.

15 серпня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито у справі провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року у справі призначено судову психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі.

18 лютого 2020 року з експертної установи Комунального Закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР до суду повернулася цивільна справа з висновком експерта № 250 від 05 грудня 2019 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала та просила суд задовольнити її, з підстав наведених у ній.

Представник заінтересованої особи Логвінов Д.В в судовому засіданні підтримав заяву про визнання ОСОБА_2 недієздатним, враховуючи висновок комісії.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правовою нормою частини першої ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги, що визначено частиною третьою ст. 296 ЦПК України.

Згідно з частиною першою ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

За наданими роз`ясненнями Пленумом Верховного суду України у своїй Постанові № 3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», а саме п. 3, при проведенні підготовки справи до судового розгляду від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. Даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», діагноз психічного розладу повинен встановлюватися відповідно до загальновизнаних міжнародник стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб. У цьому положенні також зазначено, що діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах безпосередньо не пов`язаних зі станом його або її психічного здоров`я.

Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зазначені висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року № 6-384цс16.

У рішенні «Руденко проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 та 4, стоїть у першому ряду фундаментальних прав, які захищають фізичну безпеку людини, та на її важливості у демократичному суспільстві (рішення у справах «Маккей проти Сполученого Королівства» (McKay v. the United Kingdom), та «Шторк проти Німеччини» (Storck v. Germany)).

За практикою Європейського суду з прав людини («Агопян до України»), словосполучення «згідно із законом» пункту 2 статті 8 «Право на повагу до приватного і сімейного життя» Конвенції по суті робить посилання на національне законодавство та передбачає обов`язок дотримуватися його матеріально-правових та процесуальних норм (див. рішення від 30 вересня 2010 року у справі « Володимир Поліщук та Світлан а Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine)).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 15.04.2019 року є інвалідом ІІ групи з причини загального захворювання, що підтверджується Висновком МСЕК серії 12 ААБ № 211892 (а.с.6).

ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть (а.с. 5).

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Покровської районної в місті ради відділом реєстрації місця проживання громадян ( а.с.7).

На праві приватної власності ОСОБА_2 належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8).

Висновком Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» КМР встановлено, що заявник ОСОБА_1 придатна бути опікуном ( а.с.11).

Відповідно до характеристики з місця роботи, виданою Гірничим коледжем ДВНЗ «КНУ» ОСОБА_1 з червня 2017 року працює в цьому закладі на посаді сторожа, за період роботи виявила себе як дисциплінований та відповідальний працівник ( а.с.12).

Заінтересованою особою відділОМ опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення Покровської районної в місті Кривому Розі ради надано подання про призначення опікуном ОСОБА_1 опікуном відносно ОСОБА_2 . У поданні заінтересованої особи вказано, що опікунська рада вважає за можливе призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 250 від 05 грудня 2019 року, підекспертний ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу ( F20.00, згідно МКБ-10) тобто за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.36-41).

Відтак суд приходить до висновку, що втручання у приватне життя ОСОБА_2 , не суперечить національному законодавству та відповідає вимогам законності, передбачених статтею 8 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Враховуючи викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним.

У відповідності до частини шостої статті 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті, згідно з частиною 7 вказаної статті Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. ст. 39-41, 60 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 265, 293-300, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення Покровської районної в місті Кривому Розі ради про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном її племінника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням законної сили.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення, визначеного рішенням суду.

Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 23 березня 2020 року

Головуючий суддя І.Б.Чайкін

Присяжні Л.В. Степашко

С.В.Бондаренко