Номер провадження: 22-ц/813/5785/20
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

03.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника Одеської обласної державної адміністрації на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей з інвалідністю: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа: Виконавчий комітет Одеської міської ради,- про захист прав дітей з інвалідністю та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 який діє в інтересах малолітніх дітей з інвалідністю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом в якому просили визнати бездіяльність Одеської обласної державної адміністрації, яка є засновником Комунального закладу « Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №93 І-ІІІ ступенів з дошкільними групами корекційного та реабілітаційного спрямування» щодо невиконання вимог ст. 60 « Положення про спеціальну школу та положення про навчально-реабілітаційний центр» про забезпечення щоденного підвезення учнів ( вихованців) до спеціальної школи та у зворотньому напрямку-протиправною. Зобов`язати Одеську обласну державну адміністрацію вчинити невідкладні дії, щоб упродовж 24 годин з дня отримання ними рішення ( або копії рішення) по вказаній справі, забезпечити щоденне підвезення учнів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця їх мешкання до Комунального закладу « Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №93 І-ІІІ ступенів з дошкільними групами корекційного та реабілітаційного спрямування» та у зворотньому напрямку, забезпечуючи першочергові вищі інтереси права дітей з інвалідністю , що навчаються у вказаній спеціальній школі, відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, а також ст.ст. 6,7 Конвенції про права осіб з інвалідністю, ст. 60 « Положення про спеціальну школу та положення про навчально-реабілітаційний центр» та до закону « Про середню освіту» та Конституції України. Стягнути з Одеської обласної державної адміністрації, яка є засновником Комунального закладу « Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №93 І-ІІІ ступенів з дошкільними групами корекційного та реабілітаційного спрямування» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн (а.с 1-16)

17 січня 2020 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси (суддя Абухіна Р.Д.) позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей з інвалідністю: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа: Виконавчий комітет Одеської міської ради,- про захист прав дітей з інвалідністю та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано бездіяльність Одеської обласної державної адміністрації, яка є засновником Комунального закладу «Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №93 І-ІІІ ступенів з дошкільними групами корекційного та реабілітаційного спрямування» щодо не забезпечення щоденного підвезення учнів (вихованців) до спеціальної школи та у зворотньому напрямку-протиправною. Зобов`язано Одеську обласну державну адміністрацію вчинити дії щодо забезпечення щоденного підвезення учнів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця їх мешкання до Комунального закладу «Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №93 І-ІІІ ступенів з дошкільними групами корекційного та реабілітаційного спрямування» та у зворотньому напрямку. В задоволенні решти вимог відмовлено (а.с. 110-115).

19 лютого 2020 року засобами «Укрпошти» представник Одеської обласної державної адміністрації направив до Приморського районного суду м. Одеси апеляційну скаргу на рішення від 17 січня 2020 року. Вважає рішення незаконним, прийнятим з Порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт в своїй апеляційній скарзі пояснює, що суд помилково дійшов висновку, що Одеська обласна державна адміністрація є засновником Школи-інтернату №93, тому і зобов`язав Одеську обласну державну адміністрацію вчинити дії, щодо забезпечення підвезення учнів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця мешкання до комунального закладу «Одеська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат №93 І-ІІІ ступенів з дошкільними групами корекційного та реабілітаційного спрямування». Суд не надав оцінку доказам, наданими облдержадміністрацією, та не спростував їх, чим порушив вимоги норм процесуального законодавства та засад цивільного судочинства, зокрема щодо офіційного з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до порушення норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що системний аналіз правових норм дає підстави дійти висновку про те, що обласна рада уповноважена бути засновником закладу освіти комунальної форми власності, при цьому рада приймає рішення щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Крім того, в межах своїх дискретних повноважень, обласна рада на правах засновника закладу освіти від імені територіальних громад сіл, селищ, міст області приймає рішення про реорганізацію, ліквідацію, зміну типу такого закладу, здійснює його фінансове забезпечення, про що зазначається в установчому документів цього закладу. Апелянт вказує на порушення, які на його думку були допущені судом першої інстанції, а саме посилання суду першої інстанції на положення пункту 1 частини б статті 22 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є безпідставним, оскільки не відповідає фактичним обставинами справи. Оскільки Одеська обласна рада є власником та засновником Школи-інтернату № 93 на підставі законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про освіту», «Про загальну середню освіту», постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць» і виникнення у неї повноважень не залежить від обсягу відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Крім того, суд першої інстанції не дослідив матеріали справи, не оцінив докази та не встановив фактичні обставини справи у зв`язку з цим, прийняв рішення, яке не відповідає законодавству. Апелянт просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваного судового рішення було складено 20 січня 2020 року. Апеляційну скаргу направлено засобами «Укрпошти» до Приморського районного суду м. Одеси 19 лютого 2020 року. Отже апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження.

Судовий збір апелятном було сплачено, відповідно до квитанції наявної яка додається до апеляційної скарги.

Так, оскільки, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, тому на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, апеляційний суд відкриває апеляційне провадження за поданою скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Одеської обласної державної адміністрації на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей з інвалідністю: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа: Виконавчий комітет Одеської міської ради,- про захист прав дітей з інвалідністю та стягнення моральної шкоди.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк