РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2-п/510/2/20

Справа № 510/321/19

10 березня 2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона не була належним чином повідомлена про судові засідання які відбулися під час розгляду вищезазначеної справи, а тому не мала можливості надати докази, які б мали суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Про наявність судового рішення ОСОБА_1 стало відомо лише 24 грудня 2019 року за інформацією відділу державної виконавчої служби.

Ознайомившись з повним текстом рішення через офіційний сайт «Судова влада України», ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, відповідно до якої вона просить поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та переглянути заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року.

Заявник у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі, від представника заявника адвоката Златі Н.С. надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення за її відсутності та відсутності заявника ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі, надала відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якому зазначила, що відповідач ОСОБА_1 не подала ні клопотань, ані заперечень та не просила відкласти розгляд справи за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказавши поважність причин її неявки до судових засідань.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення у відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 та матеріали справи 510/321/19, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено в судовому засіданні, 13 травня 2019 року Ренійським районним судом Одеської області було винесено заочне рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги позивача були задоволені.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

На судові засідання по справі, які були призначені 25 березня 2019 року, 15 квітня 2019 року та 13 травня 2019 року відповідач не з`явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належними чином, причини неявки суду не відомі.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України судом було винесено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 3 та ч. 4 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вказує ОСОБА_1 , про наявність вказаного заочного рішення вона дізналася 24 грудня 2019 року, після чого ознайомилася з повним текстом судового рішення через офіційний сайт «Судова влада України».

З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що лист з копією заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року, який було направлено на адресу ОСОБА_1 , повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній». Тобто відповідач дійсно не отримувала копію вказаного рішення.

Враховуючи вищенаведене та з метою забезпечення заявнику права на ефективний захист, необхідно поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року.

Стосовно задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи відсутній відзив відповідача, при тому до заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 додала докази та пояснення, які заслуговують на увагу суду та мають бути вивчені для всебічного та повного розгляду справи, та для недопущення порушення прав сторони судового процесу.

Статтею 129 Конституції України роз`яснено, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції»(Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania),06 червня 2002 року).

Крім того, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи особи, яка подала заяву про перегляд заочного рішення, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені докази та пояснення відповідача, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284-289, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року поновити.

Заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13 травня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Розгляд справи призначити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Призначити судове засідання 14 квітня 2020 року о 14 год. 00 хв., за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Соборна, 122, каб. 5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова