Провадження № 2/317/365/2020
Справа № 317/49/20
23 березня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.
при секретарі судового засідання Герман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків посилаючись на те, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області до Запорізького районного суду Запорізької області було направлено для розгляду адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП - грубе порушення правил рибальства. За результатами розгляду вказаного адміністративного матеріалу судом встановлено, що 22 березня 2019 року ОСОБА_1 знаходячись на Каховському водосховищі, р. Дніпро, поблизу с. Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області здійснював протизаконний вилов риби забороненим знаряддям лову сіткою в брід. В ході зазначених незаконних дій ОСОБА_1 протиправно виловив рибу «плітка» - 49 екз., чим заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на суму 4165,00 грн.
Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.05.2019 року по справі № 317/1146/19 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП, Отже, внаслідок порушення правил рибальства незаконними діями ОСОБА_1 державі заподіяно збитки на суму 4165,00 грн., які розраховано Управлінням Державного агенства рибного господарства у Запорізькій області відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних обєктах України», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Враховуючи наведені обставини та вимоги чинного законодавства, майнову шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 4165,00 грн. має відшкодувати ОСОБА_1 та просять стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1921,00 грн.
Ухвалою судді від 03.02.2020 року справу прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзивів на позов не подано.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.05.2019 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили 17.05.2019 року, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680 грн. з конфіскацією незаконно добутих водних живих ресурсів.
У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про рибне господарство,промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.
За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.
У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи, що відповідач добровільно завдану ним шкоду не відшкодував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір по справі в розмірі по 1921,00 грн.
Керуючись Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» ст. ст. 541, 1166 ЦК України, ст.ст.133,141,235,247, 258,259,263-265,268,271-273,280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Мінгазов