Провадження № 22-ц/801/485/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н.М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 рокуСправа № 127/19229/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Шемети Т.М., Якименко М.М.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки майна, що є спільною частковою власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2020 року, постановлену в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Бессараб Н.М., повний текст ухвали складено 09 січня 2020 року,

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки майна, що є спільною частковою власністю.

Одночасно позивач подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 18).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки майна - задоволено.

Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання:

- надати можливі варіанти виділу в натурі 8/25 часток будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, яке складається з двох житлових будинків "А" і "Б" без урахування самочинно збудованих приміщень і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, з урахуванням порядку користування, що склався між співвласниками?

- яка дійсна (реальна) вартість ідеальних 8/25 часток будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, яке складається з двох житлових будинків "А" і "Б" без урахування самочинно збудованих приміщень і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням фізичного зносу на момент оцінки?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Вінницької Торгово-промислової палати (м. Вінниця, вул. Соборна, 67).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вважає, що позивач не має права на володіння житловою кімнатою 6-2, площею 12,1 кв. м., яка на її думку за звичаєвим правом та законом належить їй, а тому і немає підстав для проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення у відзивах на неї, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2020 року призначено судову будівельно-технічну експертизу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ частки майна.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просив виділити йому в натурі у власність 8/25 часток будинковолодіння (житлових будинків «А», «Б» з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла, тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 3 ст. 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII ("Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

В зв`язку з наведеним, суд першої інстанції з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи межі заявлених позовних вимог, предмет спору, вірно дійшов висновку про призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки проведення даної експертизи необхідне для визначення можливості поділу будинковолодіння з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в натурі, що має суттєве значення для подальшого розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , щодо відсутності підстав для призначення судової будівельно-технічної експертизи є передчасними, оскільки відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: Т.М. Шемета

М.М. Якименко