Справа № 219/6668/20
Провадження № 2-н/219/1331/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, -

заявник звернувся до суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на його утримання аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття.
В обґрунтування заяви вказує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (боржник по справі) є його матір`ю. Починаючи з липня 2010 року, він проживав окремо від матері разом із бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою її проживання. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 вона померла і фактично наразі він проживає самостійно, допомоги від рідної матері не отримує. Мати офіційно працює на Вуглегірській ТЕС на посаді машиніста подачі палива та отримує дохід приблизно 10 000 грн., однак при цьому допомоги на його утримання не дає. В той же час він навчається у Слов`янському енергобудівному технікумі І-ІІ рівня акредитації і є студентом першого курсу денного відділення цієї установи. Його спроби, які виражались в усних проханнях до боржника вирішити це питання без судового рішення, були фактично проігноровані нею. Він намагався неодноразово з`ясувати у зв`язку з чим його мати, яка фактично не займається його вихованням, більше десяти років відмовляється від його утримання, хоча має можливість це робити.
Згідно положень ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Дослідивши заяву та матеріали справи, вважаю, що слід відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Заявник вказує, що з липня 2010 року він проживав окремо від матері разом із бабусею ОСОБА_3 за адресою її проживання, ІНФОРМАЦІЯ_4 вона померла і фактично наразі він проживає самостійно.
Між тим, в рамках вирішення питання про видачу судового наказу, суд не може перевірити вказані обставини; враховуючи, що заявник є неповнолітньою особою, - залучити до участі у справі орган опіки та піклування, перевірити обставини щодо батька заявника ОСОБА_4 , про якого заявником не повідомлено жодної обставини.
Крім того, до матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів невиконанням матір`ю обов`язку утримати свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 , що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України (у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги), тобто заявник не довів своїх вимог, і із заяви та поданих до неї документів фактично вбачається спір про право.
А тому у зв`язку з викладеним, заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення аліментів, не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження.
За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя,
ухвалив:
у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів відмовити.
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч.1ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя О.М. Лапченко