Справа № 333/1302/20
Провадження № 2-о/333/119/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Воронова К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , терміном на 6 місяців.

В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_3 . Вказана квартира належить їй на праві власності. Квартира має одну кімнату. Разом з нею в квартирі зареєстрований та проживає її рідний брат ОСОБА_2 У 2013 році ОСОБА_2 звільнився з місця позбавлення волі. В період відбування покарання квартира брата була продана невідомими особами. Заявниця пожаліла його та дала згоду на реєстрацію у своїй квартирі, так як без реєстрації він не міг отримати паспорт та дозволила тимчасово пожити. З того часу вона почуває себе у своїй квартирі в небезпеці. З жовтня 2019 року ОСОБА_2 створив їй неможливі умови проживання в її власній квартирі за адресою АДРЕСА_3 . Він систематичне вчиняє щодо неї домашнє насильство, робить неможливим проживання в одній квартирі.

ОСОБА_2 постійно влаштовує сварки, поводить себе агресивно, морально принижує заявницю, ображає, обзиває, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою. Окрім цього, неодноразово кидав ножа у її бік, підходить до неї з ножем та вимагає підставити горло, погрожує, що зараз переріже горло. Неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, бив її по голові, ребрам, заявниця вимушена була звертатись до лікарні.

ОСОБА_2 постійно вчиняє у квартирі погроми, ламає меблі, псує особисті речі.

ОСОБА_2 ніде не працює, відмовляється виїхати з квартири заявниці. Через його постійне переслідування вона не може спокійно проживати у своїй квартирі, будучи людиною похилого віку, постійно знаходиться в стресовому стані.

Таким чином, ОСОБА_2 створив нестерпну обстановку для заявниці.

З приводу таких неправомірних дій ОСОБА_2 заявниця зверталася до Комунарського ВП ГУНП в Запорізькій області.

13.01.2020 року Комунарським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 .

Вказаним заборонним приписом ОСОБА_2 строком на 3 доби (до 16.01.2020 року) заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою від домашнього насильства, зобов`язано залишити місце проживання постраждалою особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи.

02.02.2020 року Комунарським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вдруге було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 .

Вказаним заборонним приписом ОСОБА_2 строком на 1 добу заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою від домашнього насильства, зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи.

Незважаючи на заборонні приписи, ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство.

Так, 08.02.2020 року (після винесення заборонного припису від 02.02.2020 року) ОСОБА_2 влаштував в квартирі погром, зібрав її речі (одяг, взуття, предмети побуту) та облив їх клеєм, вибив замок на вхідній двері, вирвав розетки.

02.03.2020 року ОСОБА_2 накинувся на неї з кулаками, заявниця встигла вибігти у під`їзд, він наздогнав її та почав бити у під`їзді.

Двічі ОСОБА_2 притягався Комунарським районним судом м. Запоріжжя до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

06.02.2020 року з приводу домашнього насильства вона звернулась до Комунарського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області з відповідною заявою.

На підставі заяви було розпочато кримінальне провадження. На теперішній час справу направлено до суду з обвинувальним актом.

Також з приводу домашнього насильства заявниця звернулась до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» та до Запорізького місцевого центру з надання БВПД, з заявою про вчинення насильства в сім`ї, де отримала юридичну допомогу.

Заявник, будучі своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час ті місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить судове засідання проводити за її відсутності, наполягає на задоволенні заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб порталі Судової влади України, в судове засідання не прибув, причини його неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Оскільки суд не має відомостей про причини неявки заінтересованої особи, повідомленого належним чином, суд постановив, на підставі ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, проводите судове засідання за відсутності ОСОБА_2 , та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є пенсіонеркою.

ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_1 .

Починаючи з 2013 року ОСОБА_2 створив ОСОБА_1 неможливі умови проживання у її власній квартирі. ОСОБА_2 постійно влаштовує сварки, поводить себе агресивно, морально принижує заявницю, ображає, обзиває, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, погрожує їй фізичною розправою. Окрім цього, неодноразово кидав ножа у її бік, підходить до неї з ножем та вимагає підставити горло, погрожує, що зараз переріже горло. Неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, бив по голові, ребрам, заявниця вимушена була звертатись до лікарні, постійно вчиняє у квартирі погроми, ламає меблі, псує особисті речі.

З приводу таких неправомірних дій ОСОБА_2 заявниця зверталася до Комунарського ВП ГУНП в Запорізькій області.

13.01.2020 року Комунарським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 .

Вказаним заборонним приписом ОСОБА_2 строком на 3 доби (до 16.01.2020 року) заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою від домашнього насильства, зобов`язано залишити місце проживання постраждалою особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи.

02.02.2020 року Комунарським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вдруге було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 .

Вказаним заборонним приписом ОСОБА_2 строком на 1 добу заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою від домашнього насильства, зобов`язано залишити місце проживання постраждалою особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи.

Двічі ОСОБА_2 притягався Комунарським районним судом м. Запоріжжя до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

06.02.2020 року з приводу домашнього насильства вона звернулась до Комунарського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області з відповідною заявою.

На підставі заяви було розпочато кримінальне провадження (витяг з ЄРДР додається). На теперішній час справу направлено до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї систематичне фізичне та психологічне насильство.

Даний факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи по суті, був доведений належними письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності фізичного та психологічного насильства з боку ОСОБА_2 , неодноразове нанесення ним тілесних ушкоджень заявниці, суд вважає, що ОСОБА_1 , як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства та з урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є підставною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому визначити тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців з наступними заборонами:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , інших місць частого відвідування (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Копію рішення направити до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області та до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20 березня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва