Справа №461/814/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Івасюти Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
встановив:

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина щомісячно в розмірі 2 500,00 гривень, але не менше прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Неповнолітній син постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, у свою чергу, не надає коштів на утримання сина та не бере жодної участі у його вихованні. На теперішній час відповідач не надає йому належної матеріальної допомоги, а позивач не в змозі в необхідній мірі забезпечити потреби дитини, які щомісячно становлять близько 4 000 гривень 00 копійок.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22.07.2005 року міським відділом РАЦС.

Неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю, що стверджується копію довідки з місця проживання ЛКП «Княже місто», відповідач матеріально не утримує дитину та не бере участі у вихованні сина, а дохід позивача не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до довідки відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.02.2020 року №827, ОСОБА_2 , 1972 року народження, отримує пенсію по інвалідності розмір якої за період з 01.04.2018 року по 31.01.2020 року складає 98 268 гривень 50 копійок.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.02.2020 року №1527, ОСОБА_2 на фінансовому забезпеченні у Львівському обласному військовому комісаріаті не перебував.

Згідно листа Департаменту соціального забезпечення облдержадміністрації від 28.10.2019 року №5932, ОСОБА_2 , 1972 року народження, на обліку не перебуває та жодних видів соціальних допомог чи компенсацій не отримує.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.10.2019 року №24784/06-24, ОСОБА_2 , 1972 року народження за період з січня 2017 року по серпень 2019 року отримав виплати як застрахована особа: у вересні 2017 року 2 708,,30 гривень, у серпні 2019 року 733,33 гривень.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, а також те, що відповідач в судове засідання не з`явився, не спростував вимог позивача, враховуючи наявні у матеріалах справи документи щодо матеріального становища ОСОБА_2 , його соціального статусу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття в розмірі 2 000 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову, що відповідає ч.2 ст.182 СК України.
Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою.

З урахуванням положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави, пропорційно до задоволених позовних вимог, які складають 2 000,00/2 500,00х768,40=614,72 гривень.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_2 , 1972 року народження (ІПН НОМЕР_3 ), який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: Львівська область, Пустомитівський район, с. Гринів, на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ), яка зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути зі ОСОБА_2 , 1972 року народження (ІПН НОМЕР_3 ), який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: Львівська область, Пустомитівський район, с. Гринів на користь держави судовий збір в розмірі 614 гривень 72 копійки.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 березня 2020 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.