Справа № 344/7078/16-ц
Провадження № 2/344/133/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 4 888, 40 грн. матеріальної шкоди, 3 000,00 грн. моральної шкоди, зобов"язання не чинити перешкод у поновленні пошкодженої тераси згідно технічної документації, стягнення 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 20 000,00 грн. матеріальної шкоди, 2 000,00 грн. моральної шкоди, зобов"язання не чинити перешкод у поновленні пошкодженої тераси згідно технічної документації, стягнення 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору, в обґрунтування якого зазначила, що протягом 2004-2005 років, за згодою усіх мешканців будинку АДРЕСА_4 ради вони розпочали підготовку до будівництва тераси. Спільними зусиллями жителів будинку, крім Відповідачки (з невідомих для них причин), через деякий час будівництво тераси у повному обсязі було завершено. Будівництво даної тераси дало всім їм можливість проводити вільний час на свіжому повітрі в цікавому та приємному спілкуванні.

Вісім років поспіль, претензій ні у кого не було. Однак, через деякий час відповідачка почала виказувати свої невдоволення, бо вона почулася обділеною в площі своєї тераси, та місця її розташування, її дратувало світло, включене на сусідській терасі, встановлені, за згодою всіх сусідів по будинку, межі земельних ділянок, їхнє спілкування, тощо. В загальному відповідачка є досить конфліктною людиною, її ніколи не цікавили потреби мешканців будинку, їхнє спільне ведення благоустрою будинку, участі в обговореннях питань щодо потреб по обслуговуванні будинку та прилеглій території вона не брала, а якщо й була присутня при обговорюванні будь-яких питань, то її ніколи не подобалися їхні пропозиції, хоч свої пропозиції стосовно ведення спільних справ ніколи не подавала. Будь-які дії розцінювалися нею, як дії проти неї з метою обділити її чи обдурити.

За час проживання у будинку відповідачка пред`являла претензії до всіх сусідів, які живуть в будинку, а також і до мешканців сусіднього будинку. Це проявлялося у частих сварках, які переростали у скандали. Мешканці їхнього будинку різними методами намагалися уникати конфліктних ситуацій, старалися уникати зустрічі з нею та її сім`єю, хоча на перших порах були нормальні стосунки. Як могли, всі намагалися згуртуватися. Вони вітали одне одного зі святами, іменинами, робили невеличкі подарунки, спілкувалися. Однак це, на жаль, не вплинуло позитивно на їхні подальші стосунки з відповідачкою.

У відповідачки завжди були претензії стосовно земельної ділянки, яку виділила сільська рада і на які у них, на відміну від неї, є всі правовстановлюючі документи. Вона постійно вимагала пересувати розподільчу межу між земельними ділянками то одну сусідку то іншу як не на 20 см, то бодай хоч на 5 см., перенести паркан, який був встановлений 12 років тому, зрізати дерева, кущі та ін.

Минулого року, коли вони хотіли впорядкувати вхід до підвалу, будинку, який є доступний для всіх жителів будинку замість допомогти, почули від чоловіка відповідачки нецензурну лайку та різного роду погрози, що порубає їх сокирою, заставить ходити до підвалу по паркані, як котів. Всі сусуді були свідками цього «дійства» , але в черговий раз промовчали. Вони і на цей раз намагалися уникнути конфлікту.

Звернутись до суду спонукав той факт, що минулого року відповідачка, запросивши до себе незнайомого їм чоловіка з його допомогою розбила терасу квартири №3 та скидала все це на землю. Цей факт був зафіксований працівниками міліції. Однак, це не зупинило її, і вона , забивши частину тераси дошками, поставили свій стіл, вважаючи це своєю територією своєю власністю.

Спричинивши своїми незаконними діями шкоду в розмірі 20 000 грн., відповідачка не зупинилась на цьому і почала писати скарги на них до Крихівецької сільської ради. А тому, просила задоволити позов в повному обсязі.

17.08.2016 року відповідачка подала до суду заперечення на позов в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (т.1 а.с.16-22).

17.10.2016 року представник позивачки подала до суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог. У даній заяві представник позивачки просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивачки 4888,40 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 3000,00 грн. моральної шкоди, та судові витрати по справі. А також просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у відновленні до попереднього стану пошкодженої тераси, що влаштована до квартири АДРЕСА_3 ( т.1 а.с. 76-77).

Ухвалою суду від 17.10.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до ОСОБА_2 про стягнення по 2 000,00 грн. моральної шкоди кожному із позивачів залишено без розгляду (т.1 а.с.100).

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволенню.

Відповідачка, представник відповідачки в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки у дозвільних документів не було, а конструкцією тераси її закривало світло.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

04.10.2007 року був укладений договір дарування між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дарувальники та ОСОБА_8 , представник Обдаровуваної, який діє від імені ОСОБА_1 , відповідно до якого дарувальники подарували по 1/3 частині кожен, а Обдаровувана прийняла в дар 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ( т.1 а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.03.2000 року квартира за адресою: АДРЕСА_5 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в рівних долях (а.с.23). На дану квартиру 12.12.2006 року виготовлено технічний паспорт ( т.1, а.с.24).

У період 2014 року ОСОБА_10 зверталася до Крихівецької сільської ради, Департаменту містобудування та архітектури МВК, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, Івано-Франківського ОБТІ про самовільне без дозволу встановлення тераси в будинку АДРЕСА_2 ( т.1 а.с.25,27,29,31,32,37,39,45).

Та листами Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 надано відповідь, з якої вбачається, що в Управлінні відсутня інформація стосовно проведення реконструкції квартири АДРЕСА_4 (т.1 а.с.26,28,30,36,38,).

Відповідно до довідки від 27.01.2016 року № 211/14-05 УНС України в Івано-Франківській області, виданій ОСОБА_2 , вбачається, що 26.01.2016 року о 20 год. 56 хв. мала місце пожежа покрівлі в двоповерховому житловому будинку по АДРЕСА_4 (т.1 а.с.44).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 ( т.1 а.с.91).

Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 23.10.2015 року за зверненням ОСОБА_2 , надано відповідь з якої вбачається, що проведеним візуальним обстеженням за участю ОСОБА_2 було встановлено наявність відкритої тераси при вході в квартиру АДРЕСА_4 (т.1 а.с.110).

Згідно довідки № 42 Архітектурно-планувального бюро від 21.04.2016 року встановлено, що інсоляція кв. АДРЕСА_5 відповідає зазначеним нормам ( т.1 а.с.187).

21.11.2016 року на запит адвокату Ткачуку С.В. була дана відповідь Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю з якої вбачається, що в управлінні відсутня проектна документація на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 (т.1 а.с.112).

28.11.2016 року на запит двокату Ткачуку С.В. надана відповідь Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини, з якої вбачається, що департаментом видавалися містобудівні умови та обмеження від 06.10.2015 № 157-51.1-01 для реконструкції квартири АДРЕСА_4 (т.1 а.с.113,114-124).

07.12.2016 року на запит адвоката Ткачука С.В. надана відповідь Крихівецькою сільською радою з якої вбачається, що проектна документація на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 на засіданні виконкому не затверджувалася і не розглядалася (т.1 а.с.111).

Як було встановлено в судовому засіданні, зі слів представника позивача та підтверджується декларацією, тераса була зроблена до грудня 2015 року, а у липні 2016 року відповідачка зруйнувала терасу. Даний факт підтверджується і поясненнями свідків. Так, свідок ОСОБА_12 яка є сусідкою сторін стверджує, що побачила, як веранду позивачки розбирає відповідачка.

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що перебуваючи на роботі побачила ОСОБА_6 , яка була схвильована, її трясло, оскільки повідомили, що розбирають терасу, а тому підвезла її додому та викликали міліцію. Разом із позивачкою бачили із далека, що жінка щось складала, розбирала. По приїзді працівники міліції запропонували написати заяву, проте відповідачка розбирала терасу і просила заяву не писати.

Крім того, висновком № 051/ОВ-16 спеціаліста судової будівельно-технічної експертизи за зверненням ОСОБА_1 , встановлено вартість завданих збитків власниці ОСОБА_1 у приналежному приміщенні тераси квартири АДРЕСА_4 , спричинених гр. ОСОБА_2 в результаті протиправних дій по руйнуванню частини тераси, яка становить 4888,40 грн.(т.1 а.с.78-88). В судовому засіданні експертом було надано обгрунтовані роз"яснення сторонам щодо визначення вартості матеріального збитку встановлені експертним висновком. Та встановлено, що обстеження тераси експерт проводив у присутності відповідачки, а заперечення ОСОБА_2 з цього приводу, спростовуються фото матеріалами наданими експертом, де у таблиці №3 фото 6 зафіксована відповідачка ОСОБА_2 (т. 1, а.с.87 ).

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи вище викладене, зокрема те, що згідно висновку № 051/ОВ-16 спеціаліста судової будівельно-технічної експертизи вартість завданих збитків власниці ОСОБА_1 у приналежному приміщенні тераси квартири АДРЕСА_4 , спричинених гр. ОСОБА_2 в результаті протиправних дій по руйнуванню частини тераси становить 4 888,40 грн., а тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки 4 888,40 грн. матеріальної шкоди є підставною, обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів спричиненої йому моральної шкоди, за таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставним та задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.ч. 2,5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

А тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 2 500, 00 грн. витрат на проведення експертизи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 2,4,12, 13, 81, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 4 888, 40 грн. матеріальної шкоди, 3 000,00 грн. моральної шкоди, зобов"язання не чинити перешкод у поновленні пошкодженої тераси згідно технічної документації, стягнення 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - невідомий, проживаючої за адресою: АДРЕСА_9 матеріальну шкоду в розмірі 4 888 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 40 коп., 551, 21 судового збору, та 2 500 грн. витрат за проведення експертизи.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у відновленні до попереднього стану пошкодженої тераси, що влаштована до квартири АДРЕСА_4 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: Повний текст рішення виготовлено 20.03.2020 року.

Суддя Пастернак І.А.