Справа № 522/2492/20
Провадження № 2/522/3781/20
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

19 березня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Свяченій Ю.Б. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року повернуто заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, з підстав відсутності внесення пропозицій щодо зустрічного забезпечення відповідно до вимог статті 154 ЦПК України.

До суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому судді Свяченій Ю.Б. яка мотивована тим, що суддею Свяченою Ю.Б. порушені процесуальні строки щодо постановлення ухвали про відкриття провадження, порушений порядок розгляду заяви про забезпечення позову та не відображено виклик позивача - ОСОБА_1 на 10 березня 2020 року на веб-сайті «Судової влади».

Призначено до розгляду вказану заяву 19 березня 2020 року.

У судове засідання 19 березня 2020 року позивачі та їх представник не з`явились. Про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. До суду від представника позивачів надійшла заява про розгляд заяви про відвід головуючого судді за їх відсутності.

У судове засідання 19 березня 2020 року відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. До суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд заяви про відвід головуючого судді за їх відсутності.

У судове засідання 19 березня 2020 року третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 не з`явилась. Про час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином. До суду від представника надійшла заява про розгляд заяви про відвід головуючого судді за їх відсутності.

Суд проаналізувавши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, оцінивши докази у їх сукупності , приходить до наступного.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2020 року позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про стягнення боргу розподілена судді Свяченій Ю.Б. для розгляду.

Щодо порушення, на думку позивача, головуючим суддею процесуального строку на постановлення ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 185 ЦПК України.

Частинами 6, 7 ст. 187 ЦПК України встановлено, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 187 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

В провадження судді вказана позовна заява надійшла 14 лютого 2020 року.

На виконання п. 6 ст. 187 ЦПК України судом 14 лютого 2020 року було направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області для визначення місця реєстрації відповідача - ОСОБА_3 .

У зв`язку із ненадходженням відповіді у визначений ч. 7 ст. 187 ЦПК України строк, а саме протягом п`яти днів, про місце реєстрації відповідача, судом 20 лютого 2020 року повторно надіслано запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

Відповідь з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області отримана суддею 24 лютого 2020 року. У це же день ухвалою суду провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14 квітня 2020 року. Тобто провадження у справі відкрито з дотриманням всіх вимог передбачених ст. 187 ЦПК України.

Вказані обставини спростовують наведені доводи позивача ОСОБА_1 щодо порушення процесуальних строків постановлення ухвали суду про відкриття провадження.

З приводу розгляду судом заяви позивача про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позов у. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 заява про забезпечення позову, була подана одночасно з позовною заявою. Провадження по справі було відкрите ухвалою суду 24 лютого 2020 року.

Позивача ОСОБА_1 було викликано до суду на 28 лютого 2020 року для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням у відповідності до вимог ч.3 ст. 153 ЦПК України.

28 лютого 2020 року позивач не з`явився. Судом було повторно здійснено виклик позивача ОСОБА_1 для з`ясування вищевикладених обставин у формі телефонограми на 10 березня 2020 року, про що позивач в заяві про відвід головуючому судді Свяченій Ю.Б. не заперечує.

10 березня 2020 року близько 15 годині до суду з`явилась представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та не дочекавшись повернення головуючого судді Свяченої Ю.Б. з нарадчої кімнати, покинула приміщення суду.

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову повернуто, з підстав відсутності внесення пропозицій щодо зустрічного забезпечення відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, яка передбачає, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, окрім іншого пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо застосування зустрічного забезпечення, а лише представником позивача ОСОБА_1 зазначено можливість розгляду питання про внесення гарантійного внеску на депозитний рахунок, що у свою чергу суперечить вимогам п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України. Крім того, позивач - ОСОБА_1 , не з`явився до суду на виклики для з`ясування питання щодо розміру зустрічного забезпечення.

На даний час у суді відсутнє фінансування на відправку судової кореспонденції. Тому, у той же день, тобто 10 березня 2020 року, ухвала про повернення заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову була відправлена на електронну адресу представника позивача - ОСОБА_5 , задля забезпечення права позивача передбаченого ст. 363 ЦПК України на апеляційне оскарження. Однак позивач ОСОБА_1 ним не скористався, ухвалу суду від 10 березня 2020 року ним оскаржено не було.

Також слід зазначити, що згідно з вимогами п. 8 ч. 1 Розділу ХIV Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями ) ( далі- Положення)встановлено, що на головній сторінці веб-порталу та на сайтах судів на веб-порталі (в розрізі кожного суду), автоматично, крім випадків, установлених законом, оприлюднюється по кожній судовій справі, що слухається у відкритому судовому засіданні, окрім іншого, інформація щодо місця, дати і часу наступного судового засідання.

Відображення виклику учасників процесу для з`ясування обставин передбачених нормами діючого законодавства на веб-порталі «Судова влада» Положенням не передбачено. Тому твердження позивача ОСОБА_1 про відсутність опублікування виклику про з`ясування обставин для вирішення питання про забезпечення позову на веб-порталі «Судова влада» безпідставне.

Згідно ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

Суд не вбачає підстав для відводу судді Свяченої Ю.Б. визначених п.п 3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Свчяеної Ю.Б. при вирішенні даної цивільної справи.

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставою для відводу.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для передачі заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Свяченій Ю.Б. до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Свяченої Ю.Б.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40, 260-263 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Свяченої Ю.Б. з підстав передбачених п.п. 3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити .

Заяву про відвід передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Свячена Ю.Б.