Справа №303/105/20 2/303/547/20
ряд. стат. звіту - 38
30 квітня 2020 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.
з участю секретаря судових засідань Славич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» - Захаркевич Олексія Миколайовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» - Захаркевич О.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позов мотивований тим, що 21.02.2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір №ML-801/020/2008 про надання кредиту у розмірі 186 000 доларів США. Для забезпечення повного та своєчасного виконання зобов`язань за Кредитним договором, 21.02.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений Договір іпотеки №PML-801/020/2007 (майнова порука), предметом якого є житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н та договору відступлення прав вимоги. Згідно з вищезазначеними договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло зобов`язання за кредитним договором №ML-801/020/2008 від 21.02.2008 року та договором іпотеки №PML-801/020/2007 від 21.02.2008 року. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, Позичальником не погашено належні до сплати суми Кредитів та не сплачено відсотки. 29.07.2010 року Апеляційним судом Закарпатської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-2722/09 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ЗАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 658 675,83 гривень. Рішення Апеляційного суду від 29.07.2010 року не виконано. Заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором перед Позивачем становить 1 658 675,83 гривень. Таким чином, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», як іпотеко держатель, має першочергове право на звернення стягнення на зазначений предмет іпотеки.
В подальшому, 13.02.2020 року представник позивача Гичка Б.І. подав до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №PML-801/020/2008 від 21.02.2008 року, а саме на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку», встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності-незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Представник позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» - Гичка Б.І. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд позов задоволити з мотивів викладених в ньому.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 21.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір №ML 801/020/2008, згідно якого остання тримала кредит у розмірі 186 000 доларів США, строком повернення до 21.02.2038 року (а.с. 5-8).
Цього ж числа, між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки №ML 801/020/2008 (майнова порука), згідно якого Іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього. Предметом іпотеки є будинок №38 з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-12).
Із розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором ML 801/020/2008 станом на 20.12.2019 року слідує, що загальна сума простроченої заборгованості становить 1 658 675,83 гривні (а.с. 13).
Із листів від 11.07.2018 року надісланих представником ТзОВ «ОТП факторинг Україна» вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 14, 15).
Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 29.07.2010 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19.10.2009 року було скасовано, а позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» 1 658 675,83 гривні боргу (а.с. 17).

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12.10.2010 року заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18.12.2009 року та додаткове рішення від 22.01.2020 року було скасовано, ухвалено нове, яким у вимогах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виключення майна з-під опису, визнання права власності на будинок та земельну ділянку та розірвання договору іпотеки було відмовлено (а.с. 22, 23).

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №164451956 від 22.04.2019 року вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:016:0865, площею 0,0791 га, за адресою АДРЕСА_1 , а також будинок, за цією ж адресою, на праві приватної власності належать ОСОБА_2 (а.с. 24, 25).

26.11.2010 року між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» і ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, а також Договір про відступлення права вимоги, згідно яких ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув права вимоги до боржників, в тому числі до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 по кредитному договору ML 801/020/2008 від 21.02.2008 року (а.с. 26-32).

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про іпотеку»,іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Частиною 1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

За приписами ст.12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

В свою чергу, ст.256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно якої це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. До того ж, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Згідно з ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, суд зобов`язаний застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, при чому така заява має бути подана до винесення судового рішення. Відповідач заявив про застосування позовної давності до виниклих правовідносин та просив відмовити з цих підстав у позові.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тлумачення статті 264 ЦК України свідчить, що переривання позовної давності можливе виключно в межах позовної давності.

Аналогічний по суті висновок зроблено в постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року у справі № 6-1996цс16.

У кредитному договорі №ML 801/020/2008, що був укладений 21.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 , сторонами не було домовлено про збільшення позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості, так само не було домовлено про збільшення позовної давності і до вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, для вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюється загальна позовна давність, тобто в три роки.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором.

Таким чином, ПАТ «ОТП Банк» скористався своїм правом, зокрема подав у 2009 році позов до відповідача про стягнення заборгованості, чим самим вибрав на свій розсуд, спосіб захисту порушених своїх прав. Даний позов про звернення стягнення, який поданий 10.01.2020 року до суду, тобто через 10 років після ухваленого рішення про дострокове стягнення кредитних коштів, свідчить про те, що він поданий поза межами трьохрічної позовної давності. Відповідач ОСОБА_2 у свою чергу, подала заяву про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

З врахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт того, що ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду за захистом порушеного права з пропущенням встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 263, 264, 256, 267, 526, 527, 530, 610, 629, 1049, 1050,1054 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

В задоволенні позову із зміненими позовними вимогами представника позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» - Гичка Богдана Івановича про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №РML-801/020/2008 (майнова порука) від 21.02.2008 року, а саме, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», ідентифікаційний код 36789421, місцезнаходження м. Ужгород вул. Минайська, 24.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_4

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 30.04.2020 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір