Справа № 747/71/20
Провадження № 2/747/51/20
РІШЕННЯ

іменем України

18.03.2020 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 854 грн 27 коп -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПРИ ВАТБАНК» метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву від 09.12.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображається в розрахунку заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 21.01.2020 року має заборгованість 14 854 грн 27 коп, яка складається з: 7984, 27 грн заборгованості за тілом кредиту, така ж сума зазначена в позовній заяві як заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2134, 65 грн заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625, 3551, 81 грн нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, 683, 54 грн процентна складова. Отже, загальна сума заборгованості за даним договором становить 14 854 грн. 27 коп, яку позивач просить суд стягнути з відповідача разом із судовими витратами.

Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 02 березня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 18 березня 2020 року. Відповідачу ОСОБА_1 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом термін не подала заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, нею було отримано судову повістку разом з копіями документів 03.03.2020 року згідно поштової розписки, що міститься в матеріалах справи. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановленому законом порядку не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні 09.12.2011 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із анкетою-заявою про отримання банківських послуг (а.с. 12). Аналізуючи зазначений доказ, суд приходить до висновку, що з нього неможливо зробити висновок про суму кредиту, яка була отримана відповідачем, поскільки копія анкети - заяви, що долучена позивачем до позовної заяви, не містить такої інформації внаслідок її низької якості і не можливості по цій причині прийняти судом його як належний та допустимий доказ на підтвердження позовних вимог. Крім того, з аналізу даного доказу вбачається, що ОСОБА_1 виявила бажання оформити на свої ім`я картку на заробітну плату (а.с.12 зв.), а ніяк не кредитну картку, як зазначено позивачем в позовній заяві.

Крім того, в анкеті-заяві відсутня відмітка про те, що ОСОБА_1 отримала пам`ятку клієнта, в тому числі, Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування та ознайомилась з їх змістом під підпис, як про це зазначено в позовній заяві. На підтвердження позовних вимог позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.13), хоча відповідачем отримувалась карточка на заробітну плату, будь-яких інших відміток про отримання відповідачем іншого виду карт анкета-заява не містить. Що стосується витягу з Умов та прави надання банківських послуг, долучених позивачем на підтвердження позовних вимог, то він також не містить підпису позивальника про ознайомлення з його умовами (а.с.13-28). Також суд вважає за необхідне заначити, що у позовній заяві не вказано, який розмір відсотків за користування кредитом погоджена сторонами при укладенні договору (а.с.2), не зазначено такий розмір і в анкеті-заяві, хоча в розрахунку заборгованості нарахована заборгованість по відсотках з посилання на ст. 625 УЦК України, але чому саме така сума нарахована, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено.

Аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, суд вважає за необхідне врахувати правову позицію, яка була викладена 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду, коли було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом по справі №342/180/17. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

На підтвердження заявленої до стягнення суми заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором від 09.12.2011 року ОСОБА_1 , згідно якого позивачем виставлено розмір заборгованості за договором від 09.12.2011 року на суму 14 854 грн 27 коп, яка складається з: 7984, 27 грн заборгованості за тілом кредиту, 2134, 65 грн заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625, 3551, 81 грн нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, 683, 54 грн процентна складова. (а.с.5-11).

Але поскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 фактично не отримувала кредитну картку згідно наданої позивачем на підтвердження позовних вимог анкети-заяви, а просила видати їй картку на заробітну плату, яка не передбачає тих умов, які передбачає кредитна картка, в анкеті-заяві не зазначено, яка сума кредиту фактично отримана відповідачем, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджені позовні вимоги, оскільки відповідачем фактично кредит не отримувався, його сума сторонами не обумовлена згідно доказів, поданих позивачем, тому у суду відсутні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості. Суд прийшов до даного висновку на підставі аналізу поданих позивачем доказів, згідно яких відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що позивачем взагалі фактично отримувався будь-який кредит, який вона в добровільному порядку не повернула АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і яка зазначена позивачем в розрахунку заборгованості.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, які не підтверджені належними і допустимими доказами.

На основі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 854 грн 27 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення.

Суддя Л.В.Тіщенко