ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2756/20 Справа № 214/7773/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року, ухваленого суддею Прасоловим В.М. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У березні 2005 року позивач ОСОБА_4 (в теперішній час змінила прізвище на ОСОБА_5 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила: визнати дійсним договір від 21 січня 2005 року між ОСОБА_4 та громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на комплекс будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., бокси «Б» розміром 9,30х11,40, «Д» розміром 24,20х9,20, «Е» розміром 13,0х6,20, магазин «В» розміром 9,30х7,20, прохідну «З» розміром 5,50х3,25, склад «Г» розміром 7,60х2,80, вбиральню «Ж», а також комплекс обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалка 1 шт., волчек 1 шт., куттер 1 шт., вакуум шприц 1 шт., варильні ванни 2 шт., обробний стіл 2 шт., массажер 1 шт., коптильні камери 5 шт., лабораторія для визначення кількості продукції і сировини, діюча лабораторія для забою великої рогатої худоби, холодильні установки 4 шт., а також інше дрібне технологічне устаткування і підручні засоби), офісне устаткування.

В обґрунтування позову зазначила, що 21 січня 2005 року вона уклала угоду з громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 про купівлю комплексу будівель та технологічного обладнання, що належить ПП «Димок», власником якого на підставі Статуту, зареєстрованого державним реєстратором 20.08.2004 року номер запису 1000080, свідоцтва про право власності на комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1 , виданного виконавчим комітетом Криворізької міської ради від 10 жовтня 2001 року №996, є ОСОБА_2 .

Згідно умов укладеної угоди, відповідач продав, а позивач купила комплекс будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., бокси «Б» розміром 9,30х11,40, «Д» розміром 24,20х9,20, «Е» розміром 13,0х6,20, магазин «В» розміром 9,30х7,20, прохідну «З» розміром 5,50х3,25, склад «Г» розміром 7,60х2,80, вбиральню «Ж». Зазначений комплекс будівель відповідач продав разом з комплексом обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалка 1 шт., волчек 1 шт., куттер 1 шт., вакуум шприц 1 шт., варильні ванни 2 шт., обробний стіл 2 шт., массажер 1 шт., коптильні камери 5 шт., лабораторія для визначення кількості продукції і сировини, діюча лабораторія для забою великої рогатої худоби, холодильні установки 4 шт., а також інше дрібне технологічне устаткування і підручні засоби), офісне устаткування. Позивач купила зазначений комплекс будівель та технологічного обладнання за суму 900 000 грн. 00 коп., які відповідач отримав повністю в момент підписання угоди. Сторони угоди домовилися про те, що посвідчать дану угоду нотаріально протягом місячного терміну з моменту її укладання, тобто до 21 лютого 2005 року. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеної угоди. З обопільної згоди сторін, дана угода була укладена на території Саксаганського району м.Кривого Рогу, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, визнання права власності задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі продажу комплексу будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасного цеху «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., боксів «Б» розміром 9,30х11,40, «Д» розміром 24,20х9,20, «Е» розміром 13,0х6,20, магазину «В» розміром 9,30х7,20, прохідної «З» розміром 5,50х3,25, складу «Г» розміром 7,60х2,80, вбиральні «Ж», а також комплексу обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалки 1 шт., волчка 1 шт., куттеру 1 шт., вакууму шприцу 1 шт., варильних ванн 2 шт., обробних столів 2 шт., массажеру 1 шт., коптильних камер 5 шт., лабораторії для визначення кількості продукції і сировини, діючої лабораторії для забою великої рогатої худоби, холодильних установок 4 шт., а також іншого дрібного технологічного устаткування і підручних засобів), офісного устаткування, укладений 21 січня 2005 року між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем).

Визнано за ОСОБА_4 право власності на комплекс будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., бокси «Б» розміром 9,30х11,40, «Д» розміром 24,20х9,20, «Е» розміром 13,0х6,20, магазин «В» розміром 9,30х7,20, прохідну «З» розміром 5,50х3,25, склад «Г» розміром 7,60х2,80, вбиральню «Ж», а також комплекс обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалка 1 шт., волчек 1 шт., куттер 1 шт., вакуум шприц 1 шт., варильні ванни 2 шт., обробний стіл 2 шт., массажер 1 шт., коптильні камери 5 шт., лабораторія для визначення кількості продукції і сировини, діюча лабораторія для забою великої рогатої худоби, холодильні установки 4 шт., а також інше дрібне технологічне устаткування і підручні засоби), офісне устаткування.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті держмита у сумі 1708 грн.50коп.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року задоволена заява позивача ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року.

Роз`яснено, що відповідно до рішення суду від 11 грудня 2013 року по даній справі:

- визнано дійсним договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех літ. «А-2» загальною площею 1357,9 кв.м., бокс літ. «Б» площею забудови 106,0 кв.м., магазин літ. «В» площею забудови 67,0 кв.м., склад літ. «Г» площею забудови 21,3 кв.м., бокс літ. «Д» площею забудови 222,6 кв.м., бокс літ. «Е» площею забудови 80,6 кв.м., прохідна літ. «З» площею забудови 17,9 кв.м., вбиральня літ.«Ж», а також комплексу обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалки 1 шт., волчка 1 шт., куттеру 1 шт., вакууму шприцу 1 шт., варильних ванн 2 шт., обробних столів 2 шт., массажеру 1 шт., коптильних камер 5 шт., лабораторії для визначення кількості продукції і сировини, діючої лабораторії для забою великої рогатої худоби, холодильних установок 4 шт., а також іншого дрібного технологічного устаткування і підручних засобів), офісного устаткування, укладений 21 січня 2005 року між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем);

- визнано за ОСОБА_4 право власності на комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех літ. «А-2» загальною площею 1357,9 кв.м., бокс літ. «Б» площею забудови 106,0 кв.м., магазин літ. «В» площею забудови 67,0 кв.м., склад літ. «Г» площею забудови 21,3 кв.м., бокс літ. «Д» площею забудови 222,6 кв.м., бокс літ. «Е» площею забудови 80,6 кв.м., прохідна літ. «З» площею забудови 17,9 кв.м., вбиральня літ.«Ж», а також комплекс обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалка 1 шт., волчек 1 шт., куттер 1 шт., вакуум шприц 1 шт., варильні ванни 2 шт., обробний стіл 2 шт., массажер 1 шт., коптильні камери 5 шт., лабораторія для визначення кількості продукції і сировини, діюча лабораторія для забою великої рогатої худоби, холодильні установки 4 шт., а також інше дрібне технологічне устаткування і підручні засоби), офісне устаткування.

ОСОБА_3 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року, а саме: визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 право власності на комплекс будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех літ. «А-2» загальною площею 1357,9 кв.м., бокси «Б» розміром 9,30х7,20, прохідну «З» розміром 5,50х3,25, склад «Г» розміром 7,60х3,80, вбиральню «Ж», а також комплекс обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалка 1 шт., волчек 1 шт., куттер 1 шт., вакуум шприц 1 шт., варильні ванни 2 шт., обробний стіл 2 шт., массажер 1 шт., коптильні камери 5 шт., лабораторія для визначення кількості продукції і сировини, діюча лабораторія для забою великої рогатої худоби, холодильні установки 4 шт., а також інше дрібне технологічне устаткування і підручні засоби), офісне устаткування та стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2 562,75 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права. При цьому зазначає, що він перебував з позивачем ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у шлюбі з 08 лютого 2002 року і спірне майно, розташоване за адресою АДРЕСА_1 було придбано в період його браку з позивачем по справі, тобто є предметом спільної сумісної власності подружжя, однак на час розгляду справи у грудні 2013 року ОСОБА_3 відбував покарання в місцях позбавлення волі, починаючи з 21 січня 2007 року по 07 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв`язку із чим не мав можливості брати участь у розгляді справи та подати необхідні докази. Зазначає, що про порушення свого права власності він дізнався 29 березня 2019 року під час розгляду справи №213/748/18 Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Скаржник вказує на те, що під час судового розгляду позивач навмисно не повідомила суд, що є, ще один співвласник спірного майна чим порушила його права. ОСОБА_3 вважає, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення на підставі досліджених доказів позивача і без дослідження інших доказів, які були відомі позивачу, однак навмисно не були повідомлені суду ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши Кобзаря А.В. та його представника ОСОБА_6 , які, кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з викладених у скарзі підстав, ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_7 , які, кожна окремо заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , просили оскаржуване судове рішення залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 21 січня 2005 року позивач ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 угоду з громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 про купівлю комплексу будівель та технологічного обладнання, що належить ПП «Димок», власником якого на підставі Статуту, зареєстрованого державним реєстратором 20.08.2004 року номер запису 1000080, свідоцтва про право власності на комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1 , виданного виконавчим комітетом Криворізької міської ради від 10 жовтня 2001 року №996, є ОСОБА_2 (а.с.3)

Згідно умов укладеної угоди, відповідач продав, а позивач купила комплекс будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., бокси «Б» розміром 9,30х11,40, «Д» розміром 24,20х9,20, «Е» розміром 13,0х6,20, магазин «В» розміром 9,30х7,20, прохідну «З» розміром 5,50х3,25, склад «Г» розміром 7,60х2,80, вбиральню «Ж». Зазначений комплекс будівель відповідач продав разом з комплексом обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалка 1 шт., волчек 1 шт., куттер 1 шт., вакуум шприц 1 шт., варильні ванни 2 шт., обробний стіл 2 шт., массажер 1 шт., коптильні камери 5 шт., лабораторія для визначення кількості продукції і сировини, діюча лабораторія для забою великої рогатої худоби, холодильні установки 4 шт., а також інше дрібне технологічне устаткування і підручні засоби), офісне устаткування. Позивач купила зазначений комплекс будівель та технологічного обладнання за суму 900 000 грн. 00 коп., які відповідач отримав повністю в момент підписання угоди. Сторони угоди домовилися про те, що посвідчать дану угоду нотаріально протягом місячного терміну з моменту її укладання, тобто до 21 лютого 2005 року (а.с.5-14).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), виходив з того, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеної угоди і оскільки відповідач визнає позов маються законні підстави для задоволення позову тому що, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та частково погоджується із доводами ОСОБА_3 щодо незаконності судового рішення, з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з?ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.5 ст.656 ЦК України, особливості купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

За змістом ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Пленум Верховного Суду України в пункті 13 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною третьою статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин 2005 рік) пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов`язків для сторін.

Укладена 21 січня 2005 рокуугода між позивачем ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 про продажкомплексу будівель, споруд та технологічного обладнання що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно норм законодавства, чинних на момент її укладення, підлягала нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому оформлений сторонами договір-купівлі у виді домашньої угоди продажу нерухомого майна не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що угода між позивачем ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 та громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 про продажкомплексу будівель, споруд та технологічного обладнаннябула укладена 21 січня 2005 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, яким державна реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна скасовано, а, отже на час укладення угоди між сторонами, ця угода підлягала як нотаріальному посвідченню так і державній реєстрації.

Саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення, визнання відповідачем позову не може бути підставою для застосування частини 2 статті 220 ЦК України.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 у справі № 6-1288цс17.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, чинні на час виникнення спірних правовідносин, слід дійти висновку, що між позивачем по справі ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 не було укладено договору купівлі-продажу комплексу будівель, споруд та технологічного обладнання що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у встановленому законом порядку, а були лише наміри вчинити такий правочин.

З огляду на наведене, суд першої інстанції не мав законних підстав для визнання угоди дійсною та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, також скасувати ухвалу про роз`яснення судового рішення.

Згідно п.13 ч.2 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), тому відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України стягненню з позивача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )на користь ОСОБА_3 підлягають понесені ним судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2562,80 грн. (судовий збір за подання апеляційної скарги).

Враховуючи, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення .

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у визнанні дійсним договору купівлі продажу комплексу будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасного цеху «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., боксів «Б» розміром 9,30х11,40, «Д» розміром 24,20х9,20, «Е» розміром 13,0х6,20, магазину «В» розміром 9,30х7,20, прохідної «З» розміром 5,50х3,25, складу «Г» розміром 7,60х2,80, вбиральні «Ж», а також комплексу обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалки 1 шт., волчка 1 шт., куттеру 1 шт., вакууму шприцу 1 шт., варильних ванн 2 шт., обробних столів 2 шт., массажеру 1 шт., коптильних камер 5 шт., лабораторії для визначення кількості продукції і сировини, діючої лабораторії для забою великої рогатої худоби, холодильних установок 4 шт., а також іншого дрібного технологічного устаткування і підручних засобів), офісного устаткування, укладеного 21 січня 2005 року між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем).

Відмовити у визнанні за ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) права власності на комплекс будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ковбасний цех «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., бокси «Б» розміром 9,30х11,40, «Д» розміром 24,20х9,20, «Е» розміром 13,0х6,20, магазин «В» розміром 9,30х7,20, прохідну «З» розміром 5,50х3,25, склад «Г» розміром 7,60х2,80, вбиральню «Ж», а також комплекс обладнання для виробництва ковбаси (фаршемешалка 1 шт., волчек 1 шт., куттер 1 шт., вакуум шприц 1 шт., варильні ванни 2 шт., обробний стіл 2 шт., массажер 1 шт., коптильні камери 5 шт., лабораторія для визначення кількості продукції і сировини, діюча лабораторія для забою великої рогатої худоби, холодильні установки 4 шт., а також інше дрібне технологічне устаткування і підручні засоби), офісне устаткування.

Скасувати ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року про роз`яснення судового рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код № НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2562,80 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: