справа №619/4446/19
провадження №2/619/259/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_2 , Прудянська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про зняття з реєстраційного обліку, примусове виселення з житлового будинку та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зняття з реєстраційного обліку та примусове виселення з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Також просить солідарно стягнути з відповідачів очікувані понесені витрати на відновлення житлового будинку, господарських будівель та споруд, водопостачання у розмірі 150 000 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що житловий будинок АДРЕСА_2 , належить в рівних частинах йому та його сестрі ОСОБА_2 .

Відповідачі мешкають та користуються житловим будинком, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть.

За період фактичного мешкання та користування житловим будинком відповідачами було пошкоджено опалення в будинку, зруйновано водопостачання, занехаяне подвір`я та город, пошкоджені надвірні будівлі та огорожа.

Відповідачі не допускають його та третю особу по справі - ОСОБА_2 на подвір`я та до будинку, тим самим не дають можливості позивачу розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

У зв`язку з тим, що він не має можливості потрапити на своє подвір`я та в свій житловий будинок, а також не має можливості оцінити нанесені пошкодження свого майна, тому він очікує понести попередні витрати на відновлення пошкоджень та руйнувань житлового будинку та надвірних будівель, а також водопостачання - у розмірі 150 000 гривень.

Факт реєстрації відповідачів та фактичне їх мешкання в зазначеному житловому будинку порушує його право на вільне розпорядження і користування своїм майном. Він позбавлений можливості самостійно мешкати, обслуговувати та розпоряджатись своєю приватною власністю. У зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили задовольнити позов, пояснили про обставини справи так, як вказано вище.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просила задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись шляхом надіслання судових повісток, про що свідчать конверти зі зворотними повідомленнями в матеріалах справи та шляхом телефонограм.

Представник третьої особи Прудянської селищної ради надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивач прописав батьків дружини в своєму будинку. Після розірвання шлюбу позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням виселитись з його будинку, однак його прохання відповідачами були проігноровані. На даний час ОСОБА_3 проживає у ОСОБА_7 близько пів року, бо до власного будинку відповідачі його не пускають, житловий будинок пошкоджений відповідачами.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що прохання ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку відповідачами ігнорується; позивач не може потрапити до спірного домоволодіння, оскільки останні чинять йому в цьому перешкоди.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.11.2013 приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., за реєстровим №4372 (а.с.83); інша Ѕ частина цього будинку належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 24.07.2019 приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В., за реєстровим №2094 (а.с.82).

З довідки №590 Прудянської селищної ради від 02.07.2019 вбачається, що в спірному домоволодінні разом з ОСОБА_3 проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.18).

З довідки №591 від 02.07.2019 Прудянської селищної ради вбачається, що в спірному домоволодінні зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.19).

За наданими відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області було встановлено місце реєстрації відповідачів:

- ОСОБА_4 за адресою - АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_5 за жодною адресою не значиться;

- ОСОБА_6 за жодною адресою не значиться.

Судом встановлено, що Ѕ частина спірного будинку належить позивачу ОСОБА_3 , а інша Ѕ - третій особі ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Частинами 1, 3 ст. 319 ЦК України визначено, що власник полодіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Стаття 321 ЦК України містить положення про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом виселення, однак, виселення є категорією житлового законодавства, а тому при розгляді справи предметом доказування є втрата житлового права або взагалі його відсутність.

Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З позовом до суду звернувся тільки ОСОБА_3

ОСОБА_2 з позовом до суду не зверталась взагалі.

Виділ в натурі спірного домоволодіння не проводився. При цьому будинок належить третій особі та позивачу на праві спільної часткової власності в рівних частинах, а тому встановити кому саме належить частина будинку, в якій проживають відповідачі, немає можливості.

Відмовляючи в позові, суд виходить з того, що позивач не має права ставити питання про виселення або зняття з реєстрації відповідачів, оскільки він не є його єдиним власником, а йому належить лише Ѕ частинна будинку, при цьому ним ставиться питання про виселення відповідачів з усього будинку.

Вимога про виселення ОСОБА_4 також не підлягає задоволенню з тих підстав, що, як визнає сам позивач, вона не проживає в будинку з 2017 року по теперішній час, її речей в будинку немає. Особа, яка не проживає в житловому приміщенні, не може бути з нього виселена.

Щодо позовної вимоги про примусове зняття відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з реєстраційного обліку в будинку, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Позовна вимога про зняття відповідачів з реєстраційного обліку є похідною від вимоги про виселення або втрату права користування житлом, зокрема і щодо ОСОБА_4 , а тому підстави для її задоволення відсутні. Вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, не заявлено.

Щодо вимог про стягнення солідарно з відповідачів очікуваних понесених витрат у розмірі 150 000 гривень, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження завданих відповідачами збитків, а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 319, 321, 386 ЦК України, ст. 9 ЖК Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_2 , Прудянська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про зняття з реєстраційного обліку, примусове виселення з житлового будинку та стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Повний текст рішення виготовлено 19.03.2020.

Суддя В. С. Овсянніков