Постанова

Іменем України

25 березня 2020 року

м. Київ

справа № 186/136/15-ц

провадження № 61-26016св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Курило В. П. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб?єкт оскарження - Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виконуючий обов?язки начальника відділу Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції ОСОБА_5, начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 грудня у складі судді Кривошеї С. С. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність (дії) державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначав, що у Першотравенському МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області з березня 2015 року на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 186/136/15-ц, виданий 26 лютого 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 60 000,00 грн та судових витрат в розмірі 600,00 грн, а всього -

60 600,00 грн.

24 грудня 2015 року постановою державного виконавця Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 186/136/15-ц у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .

19 вересня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області замінив сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 , по виконавчому листу № 186/136/15-ц від 26 лютого

2015 року, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

23 вересня 2016 року Першотравенським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області була отримана копія ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області про зміну сторони виконавчого провадження.

01 червня 2017 року його представник ОСОБА_4 , ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 47084276 з примусового виконання виконавчого листа № 186/136/15-ц, виявив бездіяльність державного виконавця ОСОБА_5, головного державного виконавця ОСОБА_6., а також начальника УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7.

Ураховуючи викладене, заявник просив суд: визнати бездіяльність державного виконавця ОСОБА_5, головного державного виконавця ОСОБА_6. (в.о. начальника) Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області та начальника УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7., неправомірною; зобов`язати здійснити необхідні заходи для забезпечення розподілу виконавчого провадження № 47084276 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі

60 000,00 грн та судових витрат в розмірі 600,00 грн, а всього 60 600,00 грн, яке перебувало на виконанні у державного виконавця ОСОБА_5, на іншого державного виконавця відповідно до взаємозамінності, для здійснення виконавчих дій у спосіб та порядку, які встановлені виконавчими документами та законом.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області

від 28 грудня 2017 року скаргу задоволено частково.

Визнано бездіяльність головного державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6. щодо примусового виконання виконавчого листа

№ 186/136/15-ц виданого 26 лютого 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 60 000,00 грн та судового збору в розмірі 600,00 грн, а всього 60 600,00 грн неправомірною.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Частково задовольняючи скаргу, місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_6. допустила значні порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа № 186/136/15-ц виданого 26 лютого 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини скарги, місцевий суд виходив із їх безпідставності та недоведеності.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області

від 28 грудня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

05 квітня 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області

від 13 березня 2018 року в частині відмови у задоволенні скарги та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким:

- визнати бездіяльність державного виконавця ОСОБА_5 неправомірною;

- визнати бездіяльність начальника управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7 неправомірною;

- зобов?язати Першотравенський ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснити заходи з примусового виконання виконавчого листа

№ 186/136/15-ц у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

Постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця ОСОБА_6. Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_5 у зв?язку з порушенням законодавства України «Про виконавче провадження» та виявленні недоліки, направивши до органів досудового розслідування.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що судами неповно та неправильно встановлено фактичні обставини справи. Судами не надано оцінки діям державних виконавців у період з квітня 2015 року по 24 грудня 2015 року. Визнаючи факт порушення державним виконавцем

ОСОБА_6. законодавства та недоліки в діяльності Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, суд не постановив окрему ухвалу. Висновок суду про недоведеність заявлених вимог, що стосуються, ОСОБА_7 є неправильним.

Доводи інших учасників справи

У червні 2018 року до Верховного Суду від Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшло заперечення, у якому просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.

Заперечення мотивовано тим, що судом першої інстанції задоволено майже всі вимоги заявника. Натомість заявник в своїй касаційній скарзі заявляє вже нові вимоги, такі наприклад, як надати оцінку діям державних виконавців, зобов?язати відділ ДВС здійснити заходи з примусового виконання, постановити ухвалу, яку направити до органів досудового розслідування та інше, що суперечить вимогам законодавства.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області

від 13 березня 2018 рокуздійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у заперечені на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні скарги.

В іншій частині ухвала Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року та постанова апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року не оскаржуються, а тому відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції в цій частині не перевіряються.

Короткий зміст фактичних обставин справи

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що 03 квітня 2015 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Гончаренко Г. М. було відкрито виконавче провадження № 47084276, по примусовому виконанню виконавчого листа № 186/136/15-ц, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 26 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 60 000,00 грн, та судового збору в розмірі 600,00 грн, а всього

60 600,00 грн.

03 червня 2015 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Сідько Д. В. було зупинено виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 186/136/15-ц, виданого 26 лютого

2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області Сідько Д. В. від 10 вересня 2015 року, вищезазначене виконавче провадження було поновлено, так як апеляційна скарга боржника

ОСОБА_2 відхилена та рішення Першотравенського міського суду від 13 травня 2015 року залишено без змін.

02 листопада 2015 року начальнику відділу ДВС Першотравенського МУЮ Дніпропетровської області, боржником ОСОБА_2 було подано заяву про припинення виконавчих дій у зв`язку зі смертю стягувача

ОСОБА_3

25 листопада 2015 року в. о. начальника ВДВС Першотравенського МУЮ Дніпропетровської області, було направлено запит до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського МУЮ Дніпропетровської області, щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 .

Відповідно до відповіді начальника відділу ДРАЦС Тернівського МУЮ Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року, ОСОБА_3 помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 грудня 2015 року постановою державного виконавця відділу ДВС Першотравенського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_5 було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 186/136/15-ц виданого 26 лютого 2015 року, у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_3

08 серпня 2016 року державним виконавцем ВДВС Першотравенського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_5 було подано до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області

від 19 вересня 2016 року було змінено сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на

ОСОБА_1 , по виконавчому листу № 186/136/15-ц від 26 лютого

2015 року, виданому Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

Копія ухвали направлена Першотравенському міському відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області 20 вересня 2016 року вихідний № 7739.

19 грудня 2016 року державний виконавець Першотравенського МВ ДВС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 звільнилась з відділу.

Постановою в.о. начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6. від 01 червня 2017 року було поновлено вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа № 186/136/15-ц виданого 26 лютого 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі

60 000,00 грн, судового збору в розмірі 600,00 грн, а всього

60 600,00 грн.

Постановою в.о. начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6. від 14 вересня

2017 року, було звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 . Дана постанова була надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, 14 вересня 2017 року вихідний № 1555.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Законута інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є сферою регулювання статті 6 Конвенції. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань, та правомірне очікування на виконання ухваленого рішення.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Встановивши, що заявником не доведено порушення його прав начальником ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7., суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права.

Посилання заявника в касаційній скарзі на те, що судові рішення постановлено з неповним з`ясуванням судами обставин справи, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки не спростовують висновки суду та встановлені ним обставини, яким судами дано належну правову оцінку, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці та особистого тлумачення заявником норм права.

Відповідно до вимог статті 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни судових рішень, судом касаційної інстанції не встановлено.

Що стосується вимог заявника щодо зобов?язання Першотравенського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснити заходи з примусового виконання виконавчого листа № 186/136/15-ц у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження», то такі в силу правил частини другої статті 400 ЦПК України не можуть бути предметом касаційного перегляду, оскільки вони не були предметом розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій.

Щодо заявленого клопотання про постановлення окремої ухвали

Одночасно у касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця ОСОБА_6. Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_5 у зв?язку з порушенням законодавства України «Про виконавче провадження» та виявленні недоліки, направивши до органів досудового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення (частина десята статті 262 ЦПК України)

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Вимоги заявника про постановлення окремої ухвали не підлягають задоволенню, оскільки судом касаційної інстанції не виявлено порушень законодавства та недоліків в діяльності державного виконавця Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області

ОСОБА_6. та ОСОБА_5 , які давали б підстави для постановлення окремої.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 рокув частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень в цій частині відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області

від 28 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. П. Курило
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун