Провадження № 2/185/1417/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 220 138,85 грн., судові витрати по справі, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 618,00 грн. та витрати в зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000 грн.

У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 16 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-95066, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн., зі сплатою відсотків за процентною ставкою 33,99 %. Пунктом 4,5 кредитного договору визначено реальну річну процентну ставку 39,81 % річних. Строк повернення кредитних коштів до 15 березня 2023 року. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався виконати зобов`язання у повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв`язку з чим, за кредитним договором станом на 21 листопада 2019 року виникла заборгованість у розмірі 220 138,85 грн., яка складається з наступного: 179 962, 56 грн. заборгованість за кредитом; 35 530,28 грн. заборгованість за відсотками; 4 646,01 грн. пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов у якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, лише в частині тіла кредиту у розмірі 179 962, 56 грн. та пені у розмірі 4 646, 01 грн. Стосовно таких позовних вимог, як відсотки за користування кредитом у розмірі 35530,28 грн., вважає що вони не підлягають задоволенню, оскільки в кредитному договорі № CL-95066 від 16 березня 2018 року та в паспорті споживача до цього договору, не зазначена дійсна процентна ставка, а саме відповідно до п. 4.1. Договору зазначена така процентна ставка за користування кредитом 33,99 % річних, проте відповідно до п. 4.2. Договору, вищезазначені проценти нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360 (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, що в свою чергу у дійсності встановлює інший процент по відношенню до суми кредиту та призводить до збільшення кредитного зобов`язання за цим договором стосовно Позичальника. У зв`язку з тим, що процент за користування позикою зазначений недійсний - 34,4621%, а зменшений 33,99%, то вважає, що позивач не дотримався вимог п. 8 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про права споживачів», а саме: в Кредитному договорі № СL-95066 від 16 березня 2018 року зазначена недійсна процентна ставка за кредитом, та взагалі не зазначений її тип (фіксована чи змінювана), проте в паспорті споживача зазначено, що вона є фіксована. А тому виходячи з того, що фактично Банк не узгодив з ним, як споживачем його послуг саме ті умови, про які вважав узгодженими банк відносно проценту за користування Позикою, просив відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього на користь Банку процентів за користування Позикою. Також відповідач заперечує проти задоволення таких позовних вимог, щодо судових витрат, а саме: на професійну правничу допомогу в розмірі 28 618,00 грн. та витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000,00 грн. Оскільки вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 618,00 грн. не відповідають ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а саме цей розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 16 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-95066, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн. Пунктом 4.1 договору передбачено що відповідач сплачує банку відсотки за процентною ставкою 33, 99%. Проценти нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» за ставкою визначеною п. 4.1. Пунктом 4.5 визначено реальну річну процентну ставку 39, 81 % річних. Строк повернення кредиту до 15 березня 2023 року. (а.с. 7-11)

Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі, подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. У будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв`язку з чим, за кредитним договором станом на 21 листопада 2019 року виникла заборгованість у розмірі 220 138,85 грн., яка складається з наступного: 179 962, 56 грн. заборгованість за кредитом; 35 530,28 грн. заборгованість за відсотками; 4 646,01 грн. пеня, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 220 138,85 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 618 грн., то дана вимога не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Проте, неможливо достовірно встановити, чи фактично АТ «Кредобанк» сплатив грошові кошти адвокату Кізко Л.С. за надання правової допомоги, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів, у розумінні ст. ст. 77,79 ЦПК України, а саме, у судовому засіданні, не надано договір про надання правової допомоги укладений між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 , що унеможливлює встановити, що зазначені витрати були понесені позивачем саме у зв`язку із представництвом його інтересів у суді за даною цивільною справою. Крім того, не надано суду представником позивача й розрахунку таких витрат із зазначенням виду послуги, часу, необхідного для її виконання та вартості послуги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови в задоволенні даної вимоги.

Крім того, що стосується вимоги позивача щодо стягнення витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000 грн., то дана вимога також не може бути задоволена, у зв`язку з тим, що у суду відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт понесених позивачем витрат у розмірі 5 000 грн. для забезпечення явки адвоката у судове засідання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 3 302, 09 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-95066 від 16.03.2018 року в сумі 220 138 (двісті двадцять тисяч сто тридцять вісім) гривень 85 копійок, яка складається з: 179 969,56 грн. заборгованості за кредитом; 35 530, 28 грн. заборгованості за відсотками; 4 646,01 - пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 302 (три тисячі триста дві) гривні 09 копійок.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Суддя С. Г. Юдіна