Справа № 750/686/20
Провадження № 2/750/493/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1 , відповідача,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про визнання втративши право користування житловим приміщенням,

третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради,

в с т а н о в и в:

27.01.2020 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі не прожтиають в квартирі понад один рік без поважних причин, не сплачують комінальні послуги, їхніх особистих речей в квартирі не має, а позивач не має можливості утримувати квартиру, сплачувати комунальні платежі та отримала відмову в наданні субсидії через зареєстрованих в квартирі відповідачів.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач подала відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи просив провести розгляд справи без його участі та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 7,8, 12, 13).

Відповідач з листопада 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із сином позивача ОСОБА_5 , який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.10.2015 року (а.с. 16, 17).

Відповідач ОСОБА_3 вселилася в спірну квартиру разом із чоловіком ОСОБА_5 та їхнім спільним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстровані з 23.09.2008 (а.с. 28, 29).

Виходячи з положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Кривіцька та Кривіцький проти України" від 02.12.2010 року визнано, що втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.

Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що він є колишнім чоловіком відповідачки та сином позивача, ОСОБА_3 була зареєстрована у спірній квартирі у 2005 році та проживала до 2018 року. Після розлучення та поділу майна відповідач вивезла свої речі та речі дитини з квартири. Відповідач із сином на даний час проживає по АДРЕСА_3 та ніякого відношення до квартири, в якій проживає його мати не мають.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що вона є сусідкою позивача, перебуває в декретній відпустці, а тому постійно знаходиться вдома або гуляє з дитиною на вулиці. У 2017 році бачила, як відповідач вивозила з квартири крупногабаритні речі. Протягом 2018-2019 років вона не бачила відповідача. Останній раз була у спірній квартирі на початку березня місяця. Дитячих речей та посторонніх речей не бачила, проте одна кімната була зачинена, а тому що там знаходиться не знає.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.12.2018 (справа №750/85526/18) в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування квартирою, відмовлено.

Згідно надано акту від 23.05.2020 засвідченого майстром КП «ЖЕК-10» вбачається, що відповідачі зареєстровані в спірній квартирі, але не проживають у зв`язку з іншим місцем проживання з травня 2018 року. Вказаний акт складений виключно для пред`явлення у відділ соціальних допомог та субсидій (а.с. 6), а тому не є належним доказом, який підтверджує не проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки його складання було метою пред`явлення виключно у відділ соціальних допомог та субсидій .

Поданий позивачем копія акту від 20.08.2019, що відповідачі зареєстровані в спірній квартирі, але не проживають у зв`язку з іншим місцем проживання з травня 2018 року також складений виключно для пред`явлення у відділ соціальних допомог та субсидій (а.с. 20) був предметом судового розгляду у справі №750/85526/18 та не може бути належним доказом у даній справі.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідач разом з відзивом подала висновок від 03.07.2018 про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 про вжиття заходів реагування до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , котрі замінили вхідні замки до спірної квартири; висновок від 03.12.2018 про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 про вжиття заходів реагування до ОСОБА_2 , котра в присутності співробітників поліції перешкоджає та не впускає заявницю до квартири, в якій вона офіційно зареєстрована зі своєю дитиною; висновок від 10.12.2018 про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 щодо проведення перевірки за фактом звернення сусідки ОСОБА_7 ; висновок від 11.12..2018 про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 про вжиття заходів реагування до ОСОБА_2 , котра не виконує рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.03.2018, чим обмежує в користуванні даної квартири.

В судовому засіданні відповідач пояснила суду, що з позивачем у неї неприязні стосунки, її колишній чоловік після розірвання шлюбу знявся з реєстрації по спірній квартирі та зареєструвався в с. Піски в старому будинку, а відповідач замінили вхідні замки до спірної квартири, тому через заміну замків та неприязних стосунків відповідач разом із сином не можуть проживати в квартирі АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що через неприязність відносин між позивачем та відповідачем, заміною замків вхідних дверей, про що остання зверталася до правоохоронних органів, тому не має можливості проживати в спірній квартирі разом з неповнолітньою дитиною та з підстав заявлених позивачем в позовній заяві про визнання відповідачів втратившими право користування квартирою з метою отримання субсидії, слід відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , яка є законним представником ОСОБА_4 про визнання втративши право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.03.2020.

Суддя Л.В. Карапута