ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1903/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С.

при секретарі ПУГАЧ Д.С.

за участю сторін не з`явилися

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи - Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю "Кримська девелоперська компанія" про визнання договору поруки недійсним та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи - Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю "Кримська девелоперська компанія" про визнання договору поруки недійсним та зобов`язання вчинити дії.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча були повідомлені про розгляд справи належним чином. Однак, від представника третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська девелоперська компанія" надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір між сторонами виник щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, а тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2012 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Кримська девелоперська компанія" було укладено кредитний договір № К- 2010395.

24.07.2014 в забезпечення виконання зобов`язань між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №П-2010395-4.

Тобто, вказаний договір поруки було укладено для забезпечення виконання кредитного договору № К- 2010395, укладеного 26.04.2012 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Кримська девелоперська компанія", а саме між двома юридичними особами

Водночас, справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст. 20 ГПК України.

Так, за змістом пункту 1 частини 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу змісту та підстав поданого позову, вбачається, що між сторонами наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Положення пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України не пов`язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці, з об`єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов`язанням.

Вищевказану правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.10.2018 року в справі № 910/1733/18

Положеннями частини 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки спір між сторонами виник щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 19, 255, 256, 259-261, 263, 353-355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи - Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товариство з обмеженою відповідальністю "Кримська девелоперська компанія" про визнання договору поруки недійсним та зобов`язання вчинити дії.

Повідомити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду в порядку цивільного судочинства з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.С.Мицик