Справа № 571/865/19
Провадження № 2/571/86/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Колодич Ю.В., представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ "ПриватБанк") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 966,14 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. В зв`язку з цим, станом на 14.04.2019 року, виникла заборгованість в сумі 11966,14 грн., що складається із: 753,11 грн. - заборгованості по простроченому тілу кредиту; 7517,02 грн. - пені за прострочення зобов`язання; 2650,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати на суму боргу від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 546,01 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, тому просять стягнути з останньої вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання представник позивача Савіхіна А.М. просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

27.01.2020 р. на адресу суду надійшло додаткове пояснення представника позивача ОСОБА_4 , згідно якого остання звертає увагу суду на те, що що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлений кредитний ліміт на картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку в тому числі на право Банку в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Надають довідку про зміну кредитного ліміту (а.с.98-99).

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала. Вказуючи на те, що у Приватбанку отримувала звичайну платіжну картку, на яку ложила власні кошти та якими користувалась.

Представник відповідача ОСОБА_5 вважає позовні вимоги необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідач отримувала у позивача платіжну картку для користування. На вказану картку відповідач ложила власні кошта якими потім користувалася. Крім того, Заява-анкета не містить відомостей про тіло кредиту, а довідка про встановлений ліміт містить відомості лише щодо 500 гривень. При цьому, згідно позову наявний борг по простроченому тілу кредиту у розмірі 753,11 гривень. Також матеріали справи не містять належних доказів у підствердження того, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг, на які посилається позивач, була ознайомлена відповідач, а довідка про зміну ліміту взагалі не підписана представником позивача на не містить обов`язкових реквізитів. Отже, додані до позовної заяви документи не є належними доказами у справі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного.

13 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_3 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.19).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.10.2016 року, станом на 14.04.2019 року заборгованість ОСОБА_3 перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 11966,14 грн., в тому числі: 753,11 - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7517,02 грн. - пеня, 2650,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 1046,01 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.17-18).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У заяві позичальника від 13 жовтня 2016 року не вказано розміру наданого кредиту, термін та його умови, в тому числі умови відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача відсотки, пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту, посилаючись на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, викладених на сайті:www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, до позову долучений витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Судом встановлено, що надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору, не містять підпису відповідача, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений з Тарифами та Умовами та правилами надання банківських послуг.

Частиною п`ятою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору, не є належним і достовірним доказом у справі.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справах N6-16цс15 від 11 березня 2015 року та N 6-1926цс15 від 4 листопада 2015 року, зазначається, що Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо Умови не містять підпису позичальника. Крім того, відсутні належні та допустимі докази, які би підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву.

Аналогічну провову позицію висловив Верховний суд у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» № 342/180/17, провадження №14-131цс19 (постанова від 3 липня 2019 року) де зазначив, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За вказаних обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені та штрафів в сумі 11 213,03 гривень.

Водночас, згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що наявна заборгованість по простроченому тілу кредиту в сумі 753,11 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1.3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи, що використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 753,11 гривень заборгованість по тілу кредиту та простроченому тілу кредиту.

Посилання відповідача та її представника на те, що відповідач отримувала у позивача платіжну картку для власного користування не заслуговує на увагу суду, оскільки такі твердження не доведені належними доказами.

Відповідно до ст..141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у розмірі 120,83 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 6,29 %.

Керуючись ст.ст.264,265 ЦПК України,суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13 жовтня 2016 року в розмірі 753 (сімсот п`ятдесят три) гривні 11 копійок, яка складається з простроченого тіла кредиту та судові витрати по справі у розмірі 120 (сто двадцять) гривень 83 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, рах.№ НОМЕР_1 , МФО 305299, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повне рішення складено 23.03.2020 р.