ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/784/20 Справа № 200/5922/19 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограду від 18.10.2011 року з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час її здоров`я погіршилось у зв`язку з діагностуванням онкологічної хвороби. Вона сама несе витрати на оздоровлення, навчання, розвиток та лікування дитини, відповідач жодним чином не допомагає у вихованні дитини, а коштів, які стягуються за рішенням суду, не вистачає для забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Таким чином, позивач просила постановити рішення, яким стягувати на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частину зі всіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина в розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож. АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож. АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій сумі в розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з 11 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та на неправильне застосування норм матеріального права.

ОСОБА_2 своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористалася.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій сумі у розмірі 2000,00 грн. скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в цій частині відмовити; в іншій частині рішення суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьком якого є відповідач по справі, який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограду від 18.10.2011 року з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. Рішення суду відповідачем виконується, від сплати аліментів на утримання дитини останній не ухиляється.

Враховуючи положення ст. 192 СК України, а також те, що здоров`я позивача погіршилось у зв`язку з діагностуванням онкологічної хвороби, що підтверджується відповідною довідкою, позивач сама несе витрати на оздоровлення, навчання, розвиток та лікування дитини, відповідач жодним чином не допомагає у вихованні дитини, а коштів, які стягуються за рішенням суду в розмірі 500 грн., не вистачає для забезпечення належного життєвого рівня дитини, відповідач по справі працездатний, має достатній дохід та можливість сплачувати аліменти на її користь в розмірі саме 1/4 частини свого заробітку, суд дійшов висновку про можливість зміни розміру аліментів, що стягуються за вказаним вище рішенням суду на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 з 500 грн. на 1/4 частину заробітку.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина в розмірі 2000 грн. суд, враховуючи положення ст. ст. 88, 182, 185 СК України, відсутність в матеріалах справи даних щодо наявності на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, відсутність даних про неможливість надавати матеріальну допомогу та наявності в матеріалах справи відповідних документів що підтверджують факт неможливості позивачем самостійно утримувати малолітнього сина ОСОБА_4 та забезпечувати його всім необхідним та платити за навчання, прийшов до висновку, що слід визначити розмір додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій сумі у розмірі 2000,00 грн., з наступних підстав.

Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, малюванню або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Аналізуючи положення ст. 185 СК України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Позивач, як на підставу понесення додаткових витрат, посилається на Договір про надання освітніх послуг № 30 від 01.09.2018 р. строком дії до 31.05.2019 р., укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_5 , та Рахунок № 32/5 від 07.01.2019 р. на загальну суму 43200 грн.

Згідно п. 1.1. вищезазначеного договору встановлено, що Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснювати навчання Учня, а саме: надавати фахівців та умови для можливості отримання загальної початкової та середньої освіти, згідно з вимогами державного стандарту загальної освіти.

Таким чином Договором, на який посилається позивач як на підставу задоволення вимог щодо нарахування додаткових витрат, є надання дитині послуг загальної освіти, що не входить до переліку особливих обставин, в розумінні Сімейного кодексу, які є підставою для утримання додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про освіту, держава забезпечує: безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти відповідно до стандартів освіти; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої і післядипломної освіти відповідно до законодавства.

Право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти - за рахунок розвитку мережі закладів освіти всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту всіх громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають на території України; для здобувачів позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та післядипломної освіти - у закладах освіти чи інших суб`єктів освітньої діяльності за рахунок фінансування з державного та/або місцевого бюджетів у порядку, встановленому законодавством; для здобувачів вищої освіти - у закладах освіти за рахунок фінансування з державного та/або місцевого бюджетів у порядку, встановленому законодавством.

Держава гарантує усім громадянам України та іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, а також кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні право на безоплатне здобуття повної загальної середньої освіти відповідно до стандартів освіти.

Держава гарантує безоплатне забезпечення підручниками (у тому числі електронними), посібниками всіх здобувачів повної загальної середньої освіти та педагогічних працівників у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто суд першої інстанції не врахував, що позивач просив стягнути витрати на загальну освіту, безоплатність якої гарантована законодавчо, а не на розвиток здібностей дитини. Тому, зазначені додаткові витрати на навчання дитини є власним та самостійним вибором позивача.

Суд першої інстанції на зазначені обставини не звернув уваги та ухвалив рішення в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій сумі у розмірі 2000,00 грн.,, яке не відповідає вимогам чинного законодавства

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Також, ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду в частині зміни розміру аліментів. Вказує, що посилання суду першої інстанції на те, що внаслідок діагностування захворювання позивач несе додаткові витрати на оздоровлення жодним чином не підтверджені, а довідка, на яку посилається позивач, не містить печатки медичної установи, період діагностування захворювання. Крім того, апелянт вказує, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували значні витрати на лікування.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими доводами апелянта, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції закону від 17 травня 2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

На підтвердження погіршення стану свого здоров`я позивач надала копію довідки ПО 21184 КЗ Клінічний онкологічний диспансер Дніпропетровської обласної Ради, згідно якої вбачається, що станом на 29.13.2019 р. у ОСОБА_2 діагностована онкологічна хвороба (а.с. 13).

Враховуючи погіршення стану здоров`я позивача, а також витрати на оздоровлення, навчання, розвиток та лікування дитини, відсутність допомоги з боку відповідача у вихованні дитини, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у рішенні суду від 18.10.2011 року у розмірі 500 грн., а також враховуючи, що відповідач є працездатним, має достатній дохід та можливість сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі саме 1/4 частини свого заробітку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано ухвалив рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Незгода апелянта з розміром стягнутих з нього судових витрат є необгрунтованою, оскільки питання щодо їх розподілу по даній справі судом першої інстанції вирішено відповідно до вимог чинного законодавства.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2019 року в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій сумі у розмірі 2000,00 грн. скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в цій частині відмовити. В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1152 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2019року в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій сумі у розмірі 2000,00 грн. скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1152 грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова