РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Кремінна

Справа № 414/3447/19

Провадження № 2-о/414/10/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участю секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна цивільну справу за заявою, поданою представником ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту знаходження на утриманні, заінтересована особа: Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,

встановив:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася у Кремінський районний суд Луганської області із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні. В обґрунтування заяви зазначається, що заявник ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і з яким вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом та вели спільне господарство. З 13.06.1984 заявник ОСОБА_2 та її чоловік були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними відмітками в їх паспортах. Разом із тим, у зв`язку із початком збройної агресії проти України, у 2014 році вони були вимушені покинути місце своєї реєстрації та переїхати до своїх давніх знайомих до Кремінського району Луганської області, після чого почали проживати разом за однією адресою: АДРЕСА_2 , і проживали за вищевказаною адресою до смерті чоловіка заявника. Чоловік заявника ОСОБА_3 був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа в м. Сєвєродонецьк Луганської області, а заявник, в свою чергу, не реєструвалася як внутрішньо переміщена особа до 22.01.2019, внаслідок чого наразі вона не може надати Пенсійному фонду відповідні документи, що підтверджують факт їх спільного проживання за однією адресою. У заяві зазначається, що після переїзду до Кремінського району Луганської області заявник ніде не працювала, пенсію вона також не отримувала, оскільки на той момент не досягла пенсійного віку, а тому пенсія чоловіка була єдиним джерелом для існування їхньої сім`ї. 29.10.2019 заявник звернулася до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою щодо переведення її на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 , проте їй було відмовлено, оскільки в неї відсутній документ, що підтверджує її перебування на утриманні померлого чоловіка. У зв`язку з цим, заявник просила суд встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка, що необхідно заявнику для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Заявник та її представник у судове засідання 18.03.2020 не з`явилися, остання надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за їх відсутності. Окрім того, раніше в судовому засіданні 11.02.2020 представник заявника підтримала заявлені вимоги та надавала пояснення, зміст яких збігається із викладеними у заяві обставинами.

Представником заінтересованої особи - Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у судове засідання не з`явився. ОСОБА_4 був наданий відзив на заяву, в якому остання просила розглядати справу за їх відсутності, а також просила суд відмовити заявнику у встановленні факту перебування на утриманні у чоловіка, посилаючись на ті обставини, що відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» ОСОБА_2 набула права на пенсію за віком і з 23.06.2019 їй призначено пенсію за віком при повному стажі. Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» для осіб, які втратили працездатність установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 - 1638 грн. Розмір пенсії за віком, нарахованої та виплаченої ОСОБА_2 , станом на 01.01.2020 складає 2000 грн. Таким чином, розмір пенсії за віком, що нараховується та виплачується заявнику, є вищим за прожитковий мінімум, встановлений державою для непрацездатних осіб, а отже є таким, що дозволяє забезпечувати її особисті потреби. Представник заінтересованої особи у відзиві зазначає, що померлий ОСОБА_3 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Лисичанськ Луганської області, а тому інформація про розмір пенсії останнього у заінтересованої особи відсутня. Разом із тим, представник заінтересованої особи не вбачає підстав для призначення заявнику пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона перебувала на повному утриманні чоловіка, зокрема заявником не надано доказів на підтвердження інших регулярних видатків, пов`язаних зі станом її здоров`я чи іншими потребами, які б фінансувалися за рахунок ОСОБА_3 . Представник заінтересованої особи, в свою чергу, вважає, що такими доказами можуть бути: документи, акти, листи ділового і особистого характеру, які містять відомості про перебування заявника на утриманні, докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, листи та інші документи, які свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника). Щодо сумісного проживання заявника та її чоловіка за однією адресою, представник заінтересованої особи зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за паспортами зареєстровані за однією адресою, однак за довідками внутрішньо переміщених осіб подружжя фактично проживало/перебувало за різними адресами в різних адміністративно-територіальних одиницях. Також представник заінтересованої особи звернув увагу на те, що існують розбіжності у фактичному місці проживання заявника та її чоловіка, зокрема те, що чоловік заявника фактично проживав в м. Лисичанськ, а в акті про встановлення фактичного місця проживання зазначено, що подружжя проживало за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із вищевикладеним, наданий акт про встановлення їх фактичного місця проживання, на думку представника заінтересованої особи, не заслуговує уваги, оскільки він не свідчить про факт перебування заявника на утриманні її чоловіка, а лише свідчить про їх сумісне проживання. В обгрунтування своїх заперечень ОСОБА_4 посилалася на правові висновки, викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду з рогляду цивільних і кримінальних справ від 04.10.2017 (справа № 344/6479/15-ц) та від 15.03.2017 (справа № 668/11395/15-ц). До відзиву представником заінтересованої особи додано довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 23.06.2019 по 31.01.2020 (а.с. 43-57).

Ухвалою суду від 03.03.2020 було задоволено клопотання представника заявника та витребувано у Рубіжанського управління Головного управління ДФС у Луганській області відомості про розмір доходів та їх джерел, які отримувала ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 по даний час, а також про витребування в управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області відомості щодо розміру отриманої пенсії ОСОБА_3 станом на час смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 82).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що перебуває у дружніх стосунках іх сім`єю заявника, оскільки раніше вони проживали в смт. Южна Ломуватка, а із заявницею вона ходила в одну школу. Пізніше свідок переїхала до Кремінського району Луганської області на постійне місце проживання. На початку серпня 2014 року заявник зателефонувала свідку та попросила тимчасово у неї пожити разом зі своїм чоловіком, оскільки в смт. Южна Ломуватка вібувалися бойові дії, на що свідок погодилася, тому з цього часу і до 2018 року заявник та її чоловік проживали у свідка за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник із чоловіком іноді їздили до себе додому на тимчасово окуповану території України, однак завжди були разом і мали спільний побут. Свідок зазначила, що заявник з 2015 року ніде не працювала та не мала доходів, в той же час її чоловік був пенсіонером та отримував пенсію за віком, тому їх сім`я існувала виключно за кошти чоловіка. Чоловік заявника помер на тимчасово окупованій території в 2018 році, однак наразі заявник так і проживає у свідка. Також свідок зазначила, що після смерті іноді фінансово допомагала заявниці та надавала їй грошові кошти у сумі 500-600 грн.

ОСОБА_6 суду пояснила, що працює продавцем продуктового магазину в с. Стара Краснянка Кремінського району Луганської області, де інколи здійснювали покупки подружжя ОСОБА_3 , яких свідок знає через ОСОБА_5 , в якої вони проживали. Свідок зазначила, що заявник та її чоловік завжди разом приходили до магазину і здійснювали покупки за кошти чоловіка, оскільки заявник не мала доходів, ніде не працювала і під час розмови пояснювала, що єдиним джерелом доходу для їх сім`ї є пенсія чоловіка. Пізніше свідку стало відомо, що чоловік заявника помер та остання опинилася в скрутному матеріальному становищі та інколи, на нетривалий час, здійснювала покупки в борг.

Суд, заслухавши представника заявника та свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Головинівка Перевальського району Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (з 22.01.2019 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ), і 29 січня 1983 року уклала шлюб із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Перевальськ Луганської області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (з 06.03.2015 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 6, 8, 13, 15, 32).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.12.2018 Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Брянка, смт Южна-Ломуватка Луганської області у віці 59 років, про що був складений актовий запис № 258 (а.с. 14).

Таким чином, з інформації, що містить в паспортах заявника ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3 вбачається, що вони дійсно були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання від 30.10.2019, завіреного адміністратором Центру надання адміністративних послуг відділу адміністративних послуг Кремінської міської ради, а також власником квартири ОСОБА_5 та підписами сусідів-свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 дійсно з 2014 року і до смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Наразі заявник ОСОБА_2 проживає за цією адресою (а.с. 19).

Отже, з досліджених письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом однією сім`єю, а з пояснень свідків вбачається, що подружжя з 2014 року разом проживали за однією адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, заявник ніде не працювала та перебувала на утриманні свого чоловіка і його пенсія була єдиним джерелом доходу для їх сім'ї.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

У ч. 3 ст. 26 цього Закону зазначається, що до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 (справа № 520/6518/17), тому суд враховує його під час вибору та застосування норми права до спірних правовідносинах з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_2 є пенсіонером з 23.06.2019 року та отримувала пенсію за віком у наступному розмірі: 1) з червня 2019 року - 484,39 грн; 2) з липня 2019 року по січень 2020 року - 2000,00 грн (а.с. 33, 48).

З досліджених судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.03.2020 стосовно ОСОБА_2 вбачається, що остання за І-ІІІ квартали 2014 року отримувала заробітну плату за своїм основним місцем роботи, однак, починаючи з ІV кварталу 2014 року по ІІ квартал 2016 року заявник отримувала від первинної профорганізації ш. «Ломуватка» лише незначні виплати, які менші за прожитковий мінімум, навіть на момент 2014-2016 років. Зазначені обставини свідчать про те, що заявник дійсно, станом на кінець 2014 року і до 2019 року не отримувала доходів, які б свідчили про її достатній рівень життя (а.с. 92-93, 94, 98, 99). До того ж, з трудової книжки заявника вбачається, що 14.09.2015 вона була звільнена за власним бажанням з Державного відкритого акціонерного товариства шахта «Ломуватка», а тому з 2015 року по 2019 рік не мала постійного джерела доходу (а.с. 30-31).

В той же час, з довідки управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 11.03.2020 щодо розміру отриманої пенсії ОСОБА_3 вбачається, що останній перебував на обліку у зазначеному управлінні та отримував пенсію за віком, яка становила: 1) з серпня по 2014 року по березень 2015 року - 5347,57 грн; 2) в квітні 2015 року - 5365,89 грн; 3) в травні 2015 року - 5408,62 грн; 4) з червня по серпень 2015 року - 5347,57 грн; 5) з вересня 2015 року по квітень 2016 року - 5465,27 грн; 6) з травня по листопад 2016 року - 5490,65 грн; 7) з грудня 2016 року по квітень 2017 року - 5543,76 грн; 8) з травня по вересень 2017 року - 5573,21 грн; 9) з жовтня по грудень 2017 року - 10740,00 грн; 10) з січня по червень 2018 року - 13730,00 грн; 11) за липень 2018 року - 14350,00 грн (а.с. 95, 96).

Отже розмір пенсії, яку отримував зокрема на час смерті чоловік заявника ОСОБА_3 , значно перевищував розмір доходу, отримуваного заявником та перевищує у кілька різів пенсію, яку отримує наразі заявник ОСОБА_2 . З огляду на це, суд констатує, що допомога, яка надавалася померлим чоловіком заявнику, яка на момент його смерті не працювала та не отримувала пенсію за віком, у зв`язку із тим, що не досягла пенсійного віку, а тому пенсія її чоловіка хоча і була для неї єдиним, постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-14 від 25.11.2005, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 2.11 вказаного Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім'ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Заявник звернулася до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3 , однак рішенням від 29.10.2019 їй було відмовлено у призначенні такої пенсії через відсутність у неї документа про перебування заявника на утриманні померлого годувальника (а.с. 18).

Суд критично оцінює посилання представника заінтересованої особи на ту обставину, що розмір пенсії ОСОБА_2 перевищує прожитковий мінімум, у зв`язку з чим, заява не підлягає задоволенню, оскільки це не спростовує факту набуття права на отримання заявленого виду пенсії, враховуючи перебування на утриманні померлого чоловіка з огляду на суттєву різницю у розмірі їх доходу, враховуючи, що у чоловіка заявника пенсія була значно більшою та очевидно остання була для ОСОБА_2 постійним, і основним джерелом засобів для існування.

Щодо посилання представника заінтересованої особи на правові висновки, викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд зазначає, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у судових рішеннях інших судів, крім постанов Верховного Суду, не є обов`язковими під час розгляду справ судом першої інстанції у подібних правовідносинах. Більше того, висновок усправі № 668/11395/15-ц стосується права переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника чоловіка чи жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а отже правовідносини не є подібними до цієї справи.

Посилання представника заінтересованої особи на те, що факт сумісного проживання не є беззаперечним доказом того, що заявник перебувала на утриманні померлого чоловіка є безпідставними, оскільки заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, також виходила із суттєвої різниці у розмірі їх пенсій, із чим погодився суд.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що заявник ОСОБА_2 перебувала на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_3 , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а також поясненнями свідків в судовому засіданні, на даний час набула права на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка, а встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, у призначенні якої органом Пенсійного фонду їй було відмовлено, суд вважає за необхідне задовольнити заяву повністю та встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

вирішив:

заяву, подану представником ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 ) про встановлення факту знаходження на утриманні, заінтересована особа: Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (, Луганська область, м.Рубіжне, вул. Студентська, 35-а) - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 20 березня 2020 рку.

Суддя М.В. Панчук