Справа № 680/942/18
№2/680/105/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2020 року смт.Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Яцини О.І.,
за участі секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №НМХRRC07060077 від 14 грудня 2009 року ОСОБА_1 14 грудня 2009 року отримала кредит у розмірі 5441,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з Умовами.
Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І.
Ухвалою судді від 17 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно належним чином, відзив не подала.
Тому суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно з п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до укладеного договору №НМХRRC07060077 від 14 грудня 2009 року ОСОБА_1 14 грудня 2009 року отримала кредит у розмірі 5441,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Підписавши вказану заяву відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з Умовами.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: заявою відповідачки №НМХRRC07060077 від 24 грудня 2009 року, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 24 грудня 2009 року, укладеним між позивачем та відповідачкою, станом на 24 липня 2018 року, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам.
Згідно зі вказаної заяви банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 5441,70 на строк 36 місяців з 14 грудня 2009 року по 14 грудня 2012 року включно, на наступні цілі: придбання товару, а також у розмірі 0,00 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 494,70 грн. та щомісячної винагороди, комісії в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «14» по «19» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 279,13 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісій, а також інших витрат згідно з Умовами.
При порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.6.1 Умов за кожний день прострочки.
Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Із положень ст.1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та штрафами, позивач посилається на заяву №НМХRRC07060077 від 24 грудня 2009 року, Умови надання кредиту фізичними особами «Розстрочка».
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Умовами надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» було ознайомлено відповідачку, яка при цьому погодилася з ним, підписуючи заяву від 24 грудня 2009 року.
Більше того, із змісту підписаної заяви заяву №НМХRRC07060077 від 24 грудня 2009 року не вбачається того, що відповідачка у разі порушення зобов`язання щодо повернення кредиту зобов`язана сплачувати штрафи, відсутній їх розмір.
Окрім того, у вказаній заяві зазначено, що при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.6.1 Умов за кожний день прострочки. Проте, у п.6.1 Умов надання кредиту фізичними особами «Розстрочка», доданих до позовної заяви та не підписаних відповідачкою, відсутнє будь-яка згадка про розмір пені та обов`язок її сплати.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови надання кредиту фізичними особами «Розстрочка», відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позивачем Умови надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17), яка, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача кредитної заборгованості, що складається із:
а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3861,39 грн. - штраф (процентна складова) - відсутні, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-
В позові Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідачка: ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .
Суддя О. І. Яцина