Справа № 713/1940/19
Провадження №2/713/50/20
РІШЕННЯ

іменем України

20.03.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук Л.Ю., представників позивача: Пустовіт Ю.О., Радіонова О.П., представників відповідача, Данильченко О.О., Українця О.П. розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» , про стягнення інфляційних витрат, пені відсотків за неповернення депозитних коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» , про стягнення інфляційних витрат, пені відсотків за неповернення депозитних коштів.

В позові вказує, 14.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений депозитний договір SAMDN4 та відкрито особистий рахунок по вкладу № НОМЕР_1 .

За умовами Договору за користування коштами позивача відповідач зобов`язаний був сплачувати проценти у розмірі 25,0% на рік, що становить 2,08 % на місяць. Договір був укладений терміном на 3 місяці. Сума вкладу становила 250000,00 (Двісті п`ятдесят тисяч) гривень. За умовами Договору, якщо до закінчення терміну дії Договору позивач не звертався за припиненням Договору, його дія продовжувалася на наступний термін, на таких самих умовах.

Заявою від 09.04.2014 року (вхідний №4664) позивач просив відповідача розірвати дію Договору та негайно повернути грошові кошти у сумі 250000,00 (Двісті п`ятдесят тисяч) гривень на нараховані відсотки.

Однак відповідач не виконав жодної із вимог позивача, у зв`язку із чим позивач вимушений звертатися до суду із вимогами про повернення банківського вкладу.

Враховуючи, що відповідач не повернув позивачу суму вкладу до цього часу, станом на 18.10.2019 року відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму внесену позивачем за Договором, а саме 250000,00 грн.

Правомірність і обґрунтованість такої вимоги підтверджується Рішенням від 29.01.2015 року Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №713/1187/14-ц залишеним у подальшому без змін Ухвалою від 19.11.2015 року та Ухвалою від 16.03.2016 року Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Не виконавши вимоги позивача та неналежно виконуючи умови договору відповідач порушив грошові зобов`язання, що тягне за собою наслідки визначені ст.625 ЦК України, а саме: відповідач має сплатити на користь позивача 3% за користування грошовими коштами та інфляційні за весь період. Першим днем нарахування річних є день надання вимоги позивачем, а саме 09.04.2014 року. Отже сума річних, згідно Розрахунку №1 до позову становить 40380,00 грн. Враховуючи, що сума депозиту позивачу не повернута, очевидним є, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 25% відсотків на рік, як це передбачено Договором.

Посилався на те, що позивач не отримував відсотки за Договором, згідно Розрахунку №2 25% на рік (або 2,08% на місяць), як це передбачено договором сума відсотків з квітня 2014 року по 18.10.2019 року становить 343750,00грн.

Першим місяцем нарахування на неповернуту суму депозиту інфляційних є місяць, коли не була виконана вимога позивача, тобто квітень 2014 року. Отже сума річних, у відповідності до ст.625 ЦК України, становить згідно Розрахунку №3 до позову становить 236750,00 грн.

На взаємовідносини за депозитним договором поширюється дія норм Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон). У відповідності до п.5 ст. 10 Закону у разі, коли виконавець договору не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). У відповідності до законодавства, чинного в Україні, термін позовної давності для стягнення пені встановлено в один рік. Тобто пеня не може бути стягнута за період, раніше 18.10.2018 року. Згідно Розрахунку №4 розмір пені за несвоєчасне повернення суми депозиту становить 2737500,00 грн.

Нарахування та сплата відсотків також є умовою договору, за невиконання якої 625 ЦК України передбачає відповідальність у вигляді сплати 3% річних. Згідно Розрахунку №5 річні за несплату відсотків за період з 09.04.2014 року по 18.10.2019 року становить 27677,92 грн..

Першим місяцем нарахування інфляційних на несплачені відсотки є місяць, коли не була виконана вимога позивача, тобто квітень 2014 року. Отже сума річних, згідно Розрахунку №6 до позову становить 104828 ,13 грн.

На взаємовідносини за депозитним договором поширюється дія норм Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон). У відповідності до п.5 ст. 10 Закону у разі, коли виконавець договору не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). У відповідності до законодавства, чинного в Україні, термін позовної давності для стягнення пені встановлено в один рік. Тобто пеня не може бути стягнута за період, раніше 18.10.2018 року. Згідно Розрахунку №7 розмір пені становить 3427187,50 грн. Враховуючи все вищезазначене сума позовних вимог становить 7168073,54 грн.

Просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 250000,00 грн. у повернення коштів банківського вкладу внесених позивачем за депозитним договором SAMDN4 від 14.12.2012 року; 40380,00 грн. - річних на суму неповернутого депозиту; 343750,00 грн. - відсотків за депозитним договором; 236750,00грн. - інфляційних на суму неповернутого депозиту; 2737500,00грн. - пені за неповернення депозитних коштів; 27677,92грн. - річних на суму несплачених відсотків за депозитом; 104828,13грн. - інфляційних на суму несплачених відсотків; 3427187,50 грн., пені за неповернення відсотків за користування депозитом. Всього 7168073,54 грн.

Позивач та його представники в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали , надали письмові відзиви з запереченнями , просили в його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши доводи позивача його представників, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що згідно заяви № SAMDN4 від 14.12.2012 року на оформлення вкладу «Строковий», вбачається, що ОСОБА_1 , що діє на підставі особистого волевиявлення, просить оформити в ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу: 250000 гривень; строк вкладу: 3 місяці по 14.03.2013 року включно; процентна ставка на дату укладення вкладу: 25,0 % річних; період нарахування процентів по вкладу: один місяць; мінімальний строк вкладу: один місяць; особовий рахунок: № НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 09.04.2014 року звернувся до керуючого головним управлінням ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 із заявою, в якій зазначає, що у зв`язку із закінченням терміну договорів, а саме: 1. SAMDN1503 від 18.10.2010 року - 10000,00 доларів США по 18.03.2014 року; 2. SAMDN1319 від 27.08.2012 року - 23000,00 доларів США по 27.03.2014 року; 3. SAMDN4 від 14.12.2013 року - 250000,00 гривень по 14.03.2014 року; 4. SAMDN від 20.08.2013 року - 230000,00 гривень по 20.03.2014 року; 5. SAMDN30 від 21.06.2013 року - 100000,00 гривень по 21.03.2014 року; 6. SAMDN181691721 від 27.11.2013 року - 20000,00 доларів США по 27.03.2014 року, які були автоматично продовжені на один місяць згідно договору, просить розірвати дані договора між та ПриватБанком та вимагає негайного повернення йому його вкладів та нарахування процентів по даним вкладам згідно тарифної ставки договору по даним вкладам починаючи з 18 березня 2014 року, оскільки він їх не отримував у Вижницькому відділені ПриватБанку.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.01.2015 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за депозитним договором - задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 10 000 доларів США, що еквівалентно 159 500 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) грн..

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 1595 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2015 року Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилено. Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року залишено без змін.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року з даних якої вбачається, що касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.01.2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19.11.2015 року, залишено без змін.

Копія висновку експерта №1970-К від 07.12.2017 року з даних якого вбачається, що підписи від імені ОСОБА_4 в графах: «Заяву оформив (підпис) у: заяві № SAMDN від 06.03.2014 року; заяві SAMDN76 від 05.03.2014 року; заяві №SAMDN153 від 18.10.2010 року; заяві №SAMDN1319 від 27.08.2012 року; заяві №SAMDN161889425 від 22.11.2013 року; заяві №SAMDN1731 від 14.09.2012 року; заяві №SAMDN1704 від 03.06.2012 року; заяві №SAMDN181691721 від 27.11.2013 року; заяві №SAMDN30 від 21.06.2013 року; заяві №SAMDN1972 від 18.05.2012 року; заяві №SAMDN8570 від 02.03.2012 року; заяві №SAMDN1389 від 04.08.2011 року; заяві №SAMDN від 20.08.2013 року; заяві №SAMDN від 06.03.2014 року; заяві №SAMDN4 від 14.12.2012 року; заяві №SAMDN1940 від 26.08.2011 року; заяві №SAMDN1940 від 26.08.2011 року; заяві №SAMDN8569 від 02.03.2012 року; заяві №SAMDN1388 від 04.08.2011 року; «договір оформив (підпис)» в: угоді про використання аналога власноручного підпису на договорах-угодах від 26.08.2011; угоді про використання аналога власноручного підпису на договорах-угодах від 26.08.2011 року; «Договір оформив сотрудник банку ОСОБА_4 в договорі про заощадження заяві №SAMDN7855 від 11.05.2011 року, виконані ОСОБА_4 .

Копію постанови старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області від 16.11.2017 року про призначення технічної експертизи документів.

Копію висновку експерта №1988-К від 14.12.2017 року з даних якого вбачається, що відбитки печатки «Україна» Чернівецька філія Публічного акціонерного товариства «Комерційного Банку ПриватБанк», «Вижницьке відділення», документ дійсний тільки за підписом ОСОБА_4 , Код 21419223, зокрема в заяві №SAMDN від 20.08.2013 року, нанесені флексографським способом високого друку з використанням еластичного кліше.

Копія ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.10.2017 року про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні ЧФ ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою с.Чернівці вул.Небесної Сотні, 14-А.

Копію протоколу огляду від 12.03.2018 року та копію «Руководства по депозитным процедурам физических лиц» ПАТ КБ «ПриватБанк».

Копію протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_5 від 30.03.2014 року у кримінальному провадженні №0000204 від 25.03.2014 року.

Згідно Розрахуну №1 суми річних на суму депозиту станом на 18.10.2019 року за договором № SAMDN4 від 14.12.2012 року становить 40380,00 гривень.

Згідно Розрахуну №2 суми відсотків за договором депозиту SAMDN4 від 14.12.2012 року станом на 18.10.2019 року становить 343750 гривень.

Згідно Розрахуну №3 суми інфляційних за неповернення депозиту за договором SAMDN4 від 14.12.2012 року станом на 18.10.2019 року становить 236750,00 гривень.

Згідно Розрахуну №4 суми пені на суму депозиту за неповернення депозиту за договором SAMDN4 від 14.12.2012 року станом на 18.10.2019 року становить 2737500,00 гривень.

Згідно Розрахуну №5 суми 3% річних на суму відсотків за договором SAMDN4 від 14.12.2012 року станом на 18.10.2019 року становить 27677,92 гривень.

Згідно Розрахуну №6 суми інфляційних на відсотки за депозитним договором SAMDN4 від 14.12.2012 року станом на 18.10.2019 року становить 104828,00 гривень.

З Витягу з наказу №Э.LV-KП-2013/1-15311608 від 18.11.2013 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_5 прийнято на роботу, підрозділ - ПриватБанк, адміністрація, регіональні підрозділи, Південно-Західне РУ, Хмельницька філія, Вижницьке відділення на посаду - касир-операціоніст, дата початку роботи: 18.11.2013 року.

В заключні службового розслідування ПАТ КБ «ПриватБанк» по факту внутрішнього шахрайства вчиненого начальником Вижницького відділення ОСОБА_4 від 16.04.2014 року зазначено,, що службою безпеки банку здійснено службове розслідування по факту внутрішнього шахрайства вчиненого начальником Вижницького відділення ОСОБА_4 за наслідком якого за порушення правил корпоративної етики, яка проявилась в халатності до службових обов`язків, а також приховуванням інформації про перевищення і крадіжку грошових коштів з каси банку Вижницького відділення зі сторони начальника Кусяк М.І . , касира-операціоніста ОСОБА_5 звільнено із системи банку відповідно до ч.2 ст.41 КЗпП України.

В копії витягу про актуалізація «Руководства» по депозитним процедурам фізичних осіб ПриватБанку» від 13.11.2007 року вбачається, що з дня підписання наказу вважати таким, що втратив силу наказ С-61 від 21.06.2004 року, який затверджує стару редакцію Руководства» по депозитним процедурам фізичних осіб ПриватБанку». Затвердити нову редакцію Руководства» по депозитним процедурам фізичних осіб ПриватБанку».

Витяг з Руководства» по депозитним процедурам фізичних осіб ПриватБанку».

Згідно договору про заощадження № SAMDN3473 від 03.10.2010 року (Вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою) вбачається, що 03.06.2010 року ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» уклали договір про заощадження № SAMDN3473 від 03.10.2010 року (Вклад «Стандарт» з щомісячною виплатою) на суму 30000,00 гривень на термін 12 місяців по 03.06.2011 року включно.

Копія заяви № SAMDN3473 від 03.10.2010 року на оформлення вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою» з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 , що діє на підставі особистого волевиявлення, просить оформити в ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу: 30000,00 гривень; строк вкладу: 12 місяців по 03.06.2011 року включно; процентна ставка на дату укладення вкладу: 19,5 % річних; період нарахування процентів по вкладу: один місяць; мінімальний строк вкладу: шість місяців; особовий рахунок: НОМЕР_3.

В Довідці АТ КБ «ПриватБанк» від 24.01.2020 року вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» повідомляє, що депозитний договір зокрема по заяві SAMDN4 від 14.12.2012 року на оформлення вкладу «Строковий» на 3 місяць на суму 250000 гривень із процентною ставкою у розмірі 25% річних, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) не укладався, на балансі банку ніколи не перебував, в програмних комплексах банку відсутній та ніколи не був зареєстрований. Крім того, номер договору, найменування (назва) вкладу та процентна ставка не відповідає чинним на дату, яка вказана у договорі.

Згідно ст.203 ч. 4 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.1058 ч. 2 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Частинами 2, 3, 6 ст. 633 ЦК України встановлено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадно книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно із п. 2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення).

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції). П. 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 червня 2011 року за № 790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 розділу IV Інструкції № 174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10).

Інструкція № 174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом (пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції № 174).

Відповідно до п. 2.3.7 «Руководством по депозитным процедурам физических лиц», затвердженого головою правління банку - Дубілетом A.B. при оформленні депозитного договору операціоніст із ПК Приват48 роздруковує талон на касову операцію (на суму вкладу) в одному екземплярі, проставляє свій підпис і направляє вкладника у касу. Касир роздруковує "заяву на переказ коштів". Даний касовий документ складається з двох частин": "заяви на переказ коштів" та "квитанції"". Обидві частини даного касового документу підписуються вкладником і касиром. Для документів, оформлених на суму еквівалента 1000,00 грн та вище необхідний підпис контролера (співробітника, уповноваженого проставляти контролюючий підпис). Для документів, оформлених на суму менше еквівалента 10000,00 грн контрольний підпис не потребується. Після внесення готівки в касу, "квитанція", завірена підписом касира та печаткою каси, видається вкладнику.

Відповідно до п. 2.3.8 Руководства передбачено, що після внесення грошових коштів у та пред`явлення операціоністу оплаченої квитанції, операціоніст видає вкладнику повністю оформлений договір.

З огляду на вказане письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем та його представниками не надано доказів, які б підтверджували внесення позивачем ОСОБА_1 коштів для зарахування на вкладний рахунок, а саме ощадну книжку або сертифікат чи заяви на переказ коштів та квитанції, меморіальний ордер, які завірені підписом касира та печаткою каси.

Крім того згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 24.01.2020 року вбачається, що депозитний договір зокрема по заяві, що АТ КБ «ПриватБанк» повідомляє, що депозитний договір зокрема по заяві SAMDN4 від 14.12.2012 року на оформлення вкладу «Строковий» на 3 місяць на суму 250000 гривень із процентною ставкою у розмірі 25% річних, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) не укладався, на балансі банку ніколи не перебував, в програмних комплексах банку відсутній та ніколи не був зареєстрований. Крім того, номер договору, найменування (назва) вкладу та процентна ставка не відповідає чинним на дату, яка вказана у договорі.

Таким чином, на думку суду надана позивачем заява № SAMDN4 від 14.12.2012 року на оформлення вкладу «Строковий», не може бути визнана належним підтвердженням укладення договору, а тому не створюють правових наслідків.

Стосовно посилання позивача ОСОБА_1 щодо укладення договору та надання коштів в сумі 250000,00 грн., працівнику банку, а саме керуючій Вижницьким відділенням ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 , в зв`язку з чим у останнього були відсутні будь-які підстави сумніватися у дійсності правочину, оскільки раніше договори від імені банку укладала саме вказана керуюча відділенням, та по договору ОСОБА_1 отримував дивіденди, а тому відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і, як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від ОСОБА_1 на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу слід кваліфікувати як невиконання саме банком своїх обов`язків, внаслідок вчинення працівниками банку протиправних дій, на думку суду слід зазначити наступне.

Сторонами не заперечувалось, що договір, на підставі якого позивач ОСОБА_1 просить стягнути грошові кошти, з боку відповідача підписано керуючою Вижницьким відділенням ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 , відносно якої по даному епізоду розслідується кримінальне провадження.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За відсутності вироку у кримінальному провадженні №00000204, внесеного 24.03.2014 року в ЄРДР, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.5 КК України, відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що грошові кошти вкладника передаються ним у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором

банківського вкладу, згідно з яким у вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а у банку - відповідний обов`язок.

Тобто, при розгляді справ щодо стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, судам необхідно встановити факт укладення відповідного договору, з`ясувати повноваження сторін на його укладення, факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, а також дотримання вимог, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності, щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів.

Вказана правова позиція сформована у цілому ряді постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 09 серпня 2018 року у справі № 661/4753/14-ц; від 08 травня 2018 року у справі № 201/503/16-ц; від 06 червня 2018 року у справі № 299/540/15-ц, від 17 травня 2018 року у справі № 755/2863/14-ц, де, залишаючи без змін судові рішення щодо відмови у стягненні грошових коштів у якості депозиту, Верховний Суд зазначив про відсутність оригіналу договору банківського вкладу та будь-яких інших документів, які б підтверджували укладення депозитного договору та внесення грошових коштів у якості депозиту.

В матеріалах справи відсутні квитанції про перерахування коштів на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, які б відповідали вимогам, передбаченим законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності, щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не обґрунтовано зарахування коштів на її депозитний рахунок, оскільки позивачем не надано оригіналу квитанції, оформленої відповідно до вимог, встановлених ст.ст.1058,1059 ЦК України та нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами).

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15,16, 22, 203, 207, 633, 638, 1059, 1166, 1172, 1177 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, ст.76, 77, 258-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» , про стягнення інфляційних витрат, пені відсотків за неповернення депозитних коштів ,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. Ю. Кириляк