Справа №621/739/20
Провадження №2/621/526/20
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2020 року м.Зміїв

суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 1 488 124 грн., інфляційні витрати в розмірі 7 409 грн. 31 коп. і три проценти річних в розмірі 20 522 грн. 94 коп. та стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Одночасно з позовною заявою позивачем була подана до суду заява про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:0239, :01:015:0059, :01:000:0108, яка розташована в Харківській області, Дворічанський район, с.Токарівка, :03:000:0183, яка розташована в Харківській області, Дворічанський район, с.Токарівка, :03:000:0185, :03:000:0175, :03:000:0177, :03:000:0174,:03:000:0156,:03:000:0163,:03:000:0168, :03:000:0160, :03:000:0157, :03:000:0192, :03:000:0162, :03:000:0169, :03:000:0167, :03:000:0171, :03:000:0187, :03:000:0180, :03:000:0176, :03:000:0172, :03:000:0173, :03:000:0178, :03:000:0170, :03:000:0166, :03:000:0158, :03:000:0159, які знаходяться у Харківській області Дворічанського району, с.Токарівка, :00:000:1415, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 :00:000:1414, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; :00:000:3095 яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; 3-х кімнатну квартиру загальною площею 116,5 кв м, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 .

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_1 вказав, що існує високий ризик істотного ускладнення чи неможливості виконання відповідачем рішення суду в разі ухвалення рішення на його користь, а відчуження відповідачем належної йому нерухомості з надзвичайно великою високою ймовірністю заблокує можливість виконання рішення суду та унеможливить поновлення порушених прав позивача на повернення належних йому грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Вимогами п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч.1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по- батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.п.1,6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зважаючи, що забезпечення позову допускається, за умови, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а позивачем таких доказів не надано, та враховуючи інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких підлягають обмеженню й можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

При цьому суд враховує, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявником належним чином не обґрунтовано необхідність застосування вказаного заходу забезпечення позову, не надано жодних доказів, що відповідач має намір відчужити спірне майно, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись нормами ст.ст.149,150 -153,258,260,353-355 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя