Справа № 203/101/20
Провадження № 2/0203/458/2020
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 березня 2020 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2/0203/458/2020 позовну заяву ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2020 року позивач подала до суду цю заяву, пред`являючи позов до ОСОБА_2 , де третьою особою визначила Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, на предмет визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який проживав та є зареєстрованим у спірній квартирі з 2002 року, є її колишнім чоловіком. З середини лютого 2013 року припинив з нею фактичні шлюбні відносини і переїхав до іншого місця мешкання. В добровільному порядку знятись з реєстрації у спірній квартирі відмовляється. Таким чином вона просить позбавити його права користування даним житловим приміщенням у зв`язку з тривалою відсутністю за цією адресою, самоусуненням утримувати житло та сплачувати за комунальні послуги.

16 січня 2020 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позов залишено без руху та позивачеві надано строк для усунення зазначених недоліків.

Так, пред`явлена позовна заява не відповідала вимогам п. п. 2, 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України:

- позивач не зазначила усіх осіб, які мають брати участь у справі і на права, інтереси та обов`язки яких може вплинути ухвалене у справі рішення, зокрема, в позовній заяві зазначено, що в спірному житловому приміщенні, окрім позивача та відповідача, зареєстровані також інші повнолітні та неповнолітні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а відповідно спір щодо визнання особи (відповідача) такої, що втратила право користування цією квартирою може впливати на права, інтереси та обов`язки цих осіб, однак ці особи учасниками справи з відповідним процесуальним статусом не вказані. При цьому, слід зауважити, що захист прав та інтересів малолітніх/неповнолітніх дітей, окрім їх батьків, покладений на відповідні органи опіки та піклування, які у такому випадку також повинні брати участь у справі з відповідним процесуальним статусом. Відповідно, для вказаних осіб не надано копії позовної заяви з доданими доказами;

- позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на норми ЦК України, які регулюють право приватної власності та одночасно посилається на норми ЖК УРСР, які регулюють право користування державним та громадським житлом, в тому числі гуртожитками, що є взаємовиключними нормами законодавства в регулюванні відповідних правовідносин. Крім того, позивач не зазначає в обґрунтуванні позовних вимог на якій підставі вона користується спірним житлом, чи є вона його власником або є наймачем, в розумінні норм ЖК УРСР;

- також зі змісту позовної заяви не зрозуміло хто ж саме звертається за захистом прав в судовому порядку: донька, мати чи інший член сім`ї. Так, спочатку в позовній заяві вказано, що у спірному житловому приміщенні зареєстровані діти позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і онука ОСОБА_5 , в подальшому в позовній заяві зазначено, що відповідач проживав однією сім`єю з матір`ю позивача і що вони (позивач) з мамою і сестрою змушені сплачувати за відповідача комунальні послуги, що за змістом позовної заяви не дає можливості визначити, хто ж саме звертається з позовом.

Крім того, всупереч ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано доказів, що підтверджують підстави користування спірним житлом, на яких ґрунтуються позовні вимоги та як це зазначено в обґрунтуванні останніх, а також не додано доказів сплати судового збору.

На адресу позивача копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року була надіслана засобами поштового зв`язку та 21 лютого 2020 року поштовий конверт із зазначеною копією ухвали суду повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

Представником позивача ОСОБА_6 26 лютого 2020 року в приміщенні суду отримана копію ухвали судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

16 березня 2020 року судді передана заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду та уточнена позовна заява в новій редакції, подана засобами поштового зв`язку 09 березня2020 року та зареєстрована канцелярією суду 13 березня 2020 року.

Разом з тим недоліки, вказані в ухвалі суду від 16 січня 2020 року усунуті не в повному обсязі.

Так, позивач, в супереч вимогам ухвали суду, не зазначив учасниками справи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також зареєстровані у спірній квартирі державного житлового фонду, з визначенням їх відповідного процесуального статусу, оскільки спір щодо визнання особи (відповідача) такої, що втратила право користування цією квартирою може впливати на права, інтереси та обов`язки. Крім того, ОСОБА_5 є неповнолітньою, тому також слід було позивачеві визначитись з органом опіки та піклування, як учасником справи на стороні неповнолітньої дитини.

Крім того, позивачем як і першій редакції позову, так і у новій редакції, в обґрунтування позовних вимог покладено норми ЦК України, які регулюють право власності, хоча позивач та відповідач, які і усі зареєстровані особи в квартирі є користувачами житлової площі державного житлового фонду, а не її власниками, та вказані правовідносини регулюються нормами ЖК УРСР. Також позивачем не зазначено, на якій підставі вона користується спірним житлом та не надано відповідних документальних доказів підстав користування даним спірним житловим приміщенням.

Крім того, позивачем не надано доказів сплати судового збору, оскільки згідно акту уповноважених працівників суду від 13 березня 2020 року №4 зазначений додаток у вигляді оригіналу квитанції відсутній.

Згідно ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивач не усунула недоліки, зазначені в ухвалі судді від 16 січня 2020 року в повному обсязі, позовну заяву належить визнати неподаною та підлягає поверненню позивачу, що не перешкоджає зверненню до суду з такими вимогами, у разі, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 271 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складений 20.03.2020.

Суддя О.В. Колесніченко