г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2939/17
Номер провадження 6/213/1/20
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Шрам В.А.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривого Розі заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз» про зупинення виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «Криворіжгаз» звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просить зупинити виконання рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2019 по справі № 213/2939/17 за колективним позовом мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_1 в частині зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити режим нарахування плати за спожитий природний газ відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203, а саме ОСОБА_2 , та визнати виконавчий лист від 12.08.2019 у зазначеній справі про зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити ОСОБА_2 режим нарахування плати за спожитий природний газ відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 23.03.2016 № 203, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що Окружний адміністративний суд м. Києва, з яким погодився Київський апеляційний адміністративний суд у Постанові від 09.08.2018, Касаційний адміністративний суд Верховного суду у Постанові від 27.11.2018, прийшов до висновку, що розробку проекту Постанови КМУ № 203 від 23.03.2016 здійснено з недотриманням принципів державної регуляторної політики, визначених Законом № 1160-IV, а також принципу правової визначеності та передбачуваності законодавства, який тісно пов`язаний з сутністю державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, на важливості та необхідності застосування яких неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїй практиці. У зв`язку із чим, з огляду на недотримання законодавчовизначеної процедури прийняття даної постанови, судовими рішеннями у справі № 826/2507/18 Постанову Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» визнано протиправною та нечинною. Рішення набрало чинності з 09.08.2018.

Відповідач вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на момент ухвалення судом рішення по справі №213/2939/17. Тому, оскільки на момент ухвалення цього рішення Постанову КМУ від 23.03.2016 № 203 визнано протиправною та нечинною, позивачі втратили право на проведення будь-якого нарахування плати за спожитий природний газ відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених зазначеною постановою, тому виконавчий лист від 12.08.2019 у зазначеній справі про зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити ОСОБА_3 режим нарахування плати за спожитий природний газ відповідно до Норм, затверджених постановою КМУ № 203, виданий з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим є таким, що не підлягає виконанню.

Стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_2 - в судове засідання не з`явилася, 13.02.2020 від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Представник АТ «Криворіжгаз» в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити з зазначених в ній підстав, посилаючись на те, що на час ухвалення судом рішення від 03.04.2019, Постанову КМУ від 23.03.2016 № 203 визнано протиправною та нечинною.

Заслухавши думу представника заявника, ознайомившись з наданими ним матеріалами, вибірково з матеріалами цивільної справи № 213/2939/17, судом встановлено наступне.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2019 по справі № 213/2939/17 частково задоволено позовні вимоги мешканців будинку по АДРЕСА_1 до ПАТ «Криворіжгаз» про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу, про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних лічильників газу у порядку захисту прав споживачів, а саме визнано незаконним встановлений відповідачем режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язано ПАТ «Криворіжгаз» з 27.02.2017 поновити побутовим споживачам (в тому числі ОСОБА_2 ) режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203, визнано право за позивачами на забезпечення індивідуальними лічильниками газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз», визнано, що ПАТ «Криворіжгаз» зобов`язано здійснити встановлення в квартирах споживачів індивідуальних газових лічильників.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.08.2019 апеляційну скаргу АТ «Криворіжгаз» задоволено частково, змінено рішення суду першої інстанції, зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз» відповідно до ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" здійснити встановлення індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу в квартирах за адресою: АДРЕСА_1 - до 01.01.2021.

В іншій частині рішення залишено без змін.

В касаційному порядку зазначене рішення не оскаржувалось, тому вищезазначена постанова набрала законної сили 06.08.2019.

Таким чином, рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зобов`язано ПАТ «Криворіжгаз» поновити побутовим споживачам природного газу, в тому числі ОСОБА_2 режим нарахування плати за спожитий природний газ відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 23.03.2016 року № 203.

На підставі даного рішення за заявою ОСОБА_2 судом 12.08.2019 було видано виконавчий лист для звернення до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області 12.09.2019 відкрите виконавче провадження ВП № 60045348.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної статті виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань визначені ст.ст.598-609 ЦК України.

Так, згідно з зазначеними нормами цивільного законодавства, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного майна, грошей тощо, зарахуванням зустрічних вимог, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання зобов`язання тощо.

Аналогічне роз`яснення надає судам Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму листі від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», згідно з яким процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення його до виконання.

Отже, законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Судом встановлено, що виконавчий лист у даній справі було видано 12 серпня 2019 року на підставі рішення суду від 03 квітня 2019 року, частково зміненого постановою суду апеляційної інстанції від 06 серпня 2019 року, його зміст узгоджується з резолютивною частиною рішення суду, що набрало законної сили, не скасовувалося, а тому виконавчий лист не може вважатися таким, що був виданий помилково.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Суд не може погодитися з позицією боржника про те, що виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню, через те, що виданий на підставі судового рішення, прийнятому з посиланням на постанову КМУ, яку визнано протиправною та нечинною, оскільки рішення суду від 03.04.2019 не було змінено або скасовано апеляційним судом з зазначених підстав, набрало законної сили.

При цьому суд враховує, що рішенням суду зобов`язано ПАТ «Криворіжгаз» поновити ОСОБА_2 режим нарахування природного газу відповідно до Постанови КМУ від 23.03.2016 №203, з 27.02.2017, а визнана ця Постанова нечинною 09.08.2018.

Згідно з пунктами 2,3 рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію у часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта у часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили у часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це у законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чино, суд вважає, що за зазначених обставин задоволення заяви щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, повністю змінить зміст судового рішення у справі. Оскілько інших підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, передбачених ст.432 ЦПК України, під час розгляду заяви судом не встановлено, суд приходить до висновку, що заява представникаАТ «Криворіжгаз» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз» про зупинення виконання рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2019 по справі № 213/2939/17 за колективним позовом мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в частині зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити ОСОБА_2 режим нарахування плати за спожитий природний газ відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 23.03.2016 № 203, та визнання виконавчого листа від 12.08.2019 про зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити ОСОБА_2 режим нарахування плати за спожитий природний газ відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 23.03.2016 № 203, таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступну та резолютивну частину ухвали проголошено в судовому засіданні 18.03.2020.

Повний текст ухвали складено 23.03.2020.

Суддя О.М. Нестеренко