ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Металобази Комекс" про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Металобази Комекс», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 25 березня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Металобази Комекс» було укладено кредитний договір № 4/11В, згідно з умовами якого ТОВ «Металобази Комекс» отримало кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у розмірі 5 195 249,47 доларів США зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості, починаючи з 01 вересня 2013 року, терміном користування до - 31 серпня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 25 березня 2011 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 4/11В-П-2, згідно у умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання відповідати за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Металобази Комекс» і нести солідарну відповідальність перед ПАТ «ВТБ Банк», у тому числі і сплату основного боргу за кредитним договором № 4/11В від 25 березня 2011 року, нарахованих відсотків та неустойки (штрафу, пені).

До договору поруки № 4/11В-П-2 від 25 березня 2011 року також укладалися додаткові угоди і уточнення.

Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у ТОВ «Металобази Комекс» станом на 24 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 4 320 483,04 доларів США, що еквівалентно 55 951 780,50 грн.

У зв`язку з наведеним, ПАТ «ВТБ Банк», уточнивши позовні вимоги, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість на загальну суму 4 320 483,04 доларів США, що еквівалентно 55 951 780,50 грн, яка складається з: - 3 900 249,47 доларів США, що еквівалентно 50 509 607,42 грн, простроченої заборгованості за кредитним договором; - 36 131,48 доларів США, що еквівалентно 467 915,42 грн, строкової заборгованості по сплаті відсотків за період з 25 вересня 2014 року по 23 жовтня 2014 року; - 96 058,69 доларів США, що еквівалентно 1 243 993,94 грн, простроченої заборгованості по сплаті відсотків станом на 24 жовтня 2014 року; - 4 457,06 доларів США, що еквівалентно 57 720,50 грн, пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 05 травня 2014 року по 24 жовтня 2014 року; - 148 245,00 доларів США, що еквівалентно 1 919 825,08 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 05 травня 2014 року по 24 жовтня 2014 року; - 17 742,20 доларів США, що еквівалентно 229 767,75 грн, 3% річних за прострочення сплати коштів за період з 05 травня 2014 року по 24 жовтня 2014 року; - 117 051,89 доларів США, що еквівалентно 1 515 863,29 грн, штрафних/договірних санкцій, передбачених кредитним договором.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» борг за кредитним договором № 4/11В від 25 березня 2011 року в сумі 55 951 780,50 грн, що еквівалентно 4 320 483,04 доларів США, з яких: - 3 900 249,47 доларів США, що еквівалентно 50 509 607,42 грн, заборгованості за кредитним договором; - 36 131,48 доларів США, що еквівалентно 467 915,42 грн, строкової заборгованості по сплаті відсотків за період з 25 вересня 2014 року по 23 жовтня 2014 року; - 96 058,69 доларів США, що еквівалентно 1 243 993,94 грн, простроченої заборгованості по сплаті відсотків станом на 24 жовтня 2014 року; - 4 457,06 доларів США, що еквівалентно 57 720,50 грн, пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 05 травня 2014 року по 24 жовтня 2014 року; - 148 245,00 доларів США, що еквівалентно 1 919 825,08 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 05 травня 2014 року по 24 жовтня 2014 року; - 17 742,20 доларів США, що еквівалентно 229 767,75 грн, 3% річних за прострочення сплати коштів за період з 05 травня 2014 року по 24 жовтня 2014 року; - 117 051,89 доларів США, що еквівалентно 1 515 863,29 грн, штрафних/договірних санкцій, передбачених кредитним договором. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Оскільки ТОВ «Металобази Комекс» свої зобов`язання за кредитним договором не виконало, то це є підставою для стягнення грошових коштів за цим договором та відповідно до договору поруки, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк». При цьому банк не збільшував обсяг відповідальності поручителя і не пропустив визначений законом шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя, тому порука не припинилася відповідно до частин першої та четвертої статті 559 ЦК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що надана ним порука за кредитним договором від 25 березня 2011 року № 4/11В є припиненою з 01 вересня 2014 року, оскільки відповідно до пункту 7.1 договору поруки від 25 березня 2011 року № 4/11В-П-2 (у редакції змін, внесених договором № 3 від 23 вересня 2013 року) цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печаткою банку та діє до 31 серпня 2014 року включно або до припинення основного зобов`язання. Тобто умовами зазначеного договору сторони фактично встановили певний період у часі (строк), зі спливом якого пов`язано припинення дії поруки. При цьому, припинення забезпеченого порукою зобов`язання є альтернативною, а не обов`язковою умовою припинення дії поруки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25 березня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Металобази Комекс» було укладено кредитний договір № 4/11В, згідно з умовами якого ТОВ «Металобази Комекс» отримало кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у розмірі 5 195 249,47 доларів США зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості, починаючи з 01 вересня 2013 року, терміном користування - до 31 серпня 2014 року.

В подальшому до цього договору укладалися додаткові угоди, уточнено графік погашення заборгованості і тіла кредиту.

На забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 25 березня 2011 року між банком ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 4/11В-П-2, згідно умов якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відповідати за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Металобази Комекс» (у вказаних в договорі межах) і нести солідарну відповідальність перед ПАТ «ВТБ Банк», у тому числі і сплату основного боргу за кредитним договором № 4/11В від 25 березня 2011 року, нарахованих відсотків та неустойки (штрафу, пені).

До договору поруки № 4/11В-П-2 від 25 березня 2011 року, також, укладалися додаткові угоди і вносилися уточнення.

Банк виконав умови кредитного договору та на підставі заяви ТОВ «Металобази Комекс» надав кредитні кошти у розмірі 5 195 249,47 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером і банківськими виписками.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договором поруки ТОВ «Металобази Комекс» та ОСОБА_1 належним чином не виконували, на вимоги банку не реагували, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Оскільки ТОВ «Металобази Комекс» свої зобов`язання за кредитним договором не виконало, то це є підставою для стягнення грошових коштів за цим договором та відповідно до договору поруки, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк». При цьому банк не збільшував обсяг відповідальності поручителя і не пропустив визначений законом шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя, тому порука не припинилася відповідно до частин першої та четвертої статті 559 ЦК України.

Проте, колегія суддів в повному обсязі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц (провадження № 14-145цс18).

Доводи апеляційної скарги про те, що порука є припиненою з 01 вересня 2014 року, а отже у суду першої інстанції не було правових підстав для стягнення з нього заборгованості, колегія суддів не може прийняти до уваги, з огляду на наступне.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року у справі № 201/6181/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його поруки перед ПАТ «ВТБ Банк», яка виникла на підставі договору поруки від 25 березня 2011 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ним такою, що припинена з 01 вересня 2014 року, залишено без задоволення у зв`язку з відсутністю правових підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а вказані вище оскаржувані судові рішення залишено без змін.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо припинення договору поруки.

Що стосується розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили строк повернення кредиту до 31 серпня 2014 року, та саме в межах цього строку позичальник зобов`язаний був повертати банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 01 вересня 2014 року, позичальник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за кредитним договором.

Проте, звертаючись до суду із даним позовом банк нарахував заборгованість за кредитним договором по 24 жовтня 2014 року.

Згідно розрахунку заборгованості, який був наданий банком до апеляційного суду, заборгованість за кредитним договором від 25 березня 2011 року станом 01 вересня 2014 року складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 51 148 308,38 грн. (еквівалент 3900249.47 доларів США), строкова заборгованість по сплаті відсотків, нарахованих з 25 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року - 620 883,57 грн. (еквівалент 47344,69 долар США), прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 01 вересня 2014 року - 246 703,72 грн. (еквівалент 18 812.08 доларів США), пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 21 378,36 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 74 674,11 грн., 3% річних за прострочення сплати коштів за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 2 789,11 грн. (еквівалент 212.68 долари США), 3% річних за прострочення повернення кредиту за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 9 862,47 грн. (еквівалент 752,05 долари США); штрафних/договірних санкцій у розмірі 82 613.81 доларів США (еквівалент 1 083 406,67 грн.).

За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Колегія суддів частково погоджується з Розрахунком, наданим Банком, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість кредитну заборгованість за договором від 25 березня 2011 року, а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 51 148 308,38 грн. (еквівалент 3900249.47 доларів США), строкова заборгованість по сплаті відсотків, нарахованих з 25 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року - 620 883,57 грн. (еквівалент 47344,69 долар США), просрочена заборгованість по сплаті процентів станом на 01 вересня 2014 року - 246 703,72 грн. (еквівалент 18 812.08 доларів США), пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 21 378,36 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 74 674,11 грн., 3% річних за просрочення сплати коштів за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 2 789,11 грн. (еквівалент 212.68 долари США), 3% річних за просрочення повернення кредиту за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 9 862,47 грн. (еквівалент 752,05 долари США).

Що ж стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь банку штрафних/договірних санкцій у розмірі 82 613.81 доларів США (еквівалент 1 083 406,67 грн.), то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦПК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин які мають істотне значення.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що стягнення штрафних/договірних санкцій у розмірі 82 613.81 доларів США (еквівалент 1 083 406,67 грн.) призведе до подвійної відповідальності, що унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту, а в решті позовних вимог слід відмовити.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог Банку.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Металобази Комекс" про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" кредитну заборгованість за договором від 25 березня 2011 року, а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 51 148 308,38 грн. (еквівалент 3900249.47 доларів США), строкова заборгованість по сплаті відсотків, нарахованих з 25 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року - 620 883,57 грн. (еквівалент 47344,69 долар США), просрочена заборгованість по сплаті процентів станом на 01 вересня 2014 року - 246 703,72 грн. (еквівалент 18 812.08 доларів США), пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 21 378,36 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 74 674,11 грн., 3% річних за просрочення сплати коштів за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 2 789,11 грн. (еквівалент 212.68 долари США), 3% річних за просрочення повернення кредиту за період з 05 травня 2014 року по 01 вересня 2014 року - 9 862,47 грн. (еквівалент 752,05 долари США).

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Металобази Комекс" про стягнення штрафних/договірних санкцій у розмірі 82 613.81 доларів США (еквівалент 1 083 406,67 грн.) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" судовий збір в розмірі 3654,00 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко