РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Якуші Н.В.,

за участі секретаря судового засідання - Коваль А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, заявивши вимоги про визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після її матері ОСОБА_3 на 39/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Вона залишила на її ім`я заповіт, посвідчений 8 ХДНК 13.09.2007 року за реєстровим №4-1543. Родинний зв`язок з покійною підтвердила свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.1966 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.11.1988 року. Зазначила, що вона прийняла спадщину, звернувшись у визначений законом термін, тобто 09.07.2019 року до 5 ХДНК із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої відповідною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №110п/2019, що підтверджується витягом про відкриття спадкової справи №56789915 від 09.07.2019 року. Крім неї до спадкування закликаний син спадкодавиці- ОСОБА_2 , який на час смерті був зареєстрований разом з нею та був на час її смерті непрацездатним (інвалідом), тобто він прийняв спадщину та має обов`язкову частку відповідно до ст. 1241 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Зазначила, що предметом спадкування є 26/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Посилалась на положення ст. 1241 ЦК України, відповідно до якої обов`язкова частка у спадщині становить 1/2 частку від того, що повинен був отримати непрацездатний спадкоємець за відсутності заповіту. Таким чином, обов`язкова частка її брата становить 1/4 частку від всього спадкового майна, тобто 13/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 а вона повинна успадкувати за заповітом 3/4 частки від всього спадкового майна, тобто 39/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . На підтвердження належності 26/100 часток вказаного будинку спадкодавцю позивач надав нотаріусу рішення Київського районного суду м. Харкова по справі №2-6276/06-07 від 29.11.2006 року з витягом про реєстрацію права власності №13204126, виданим КП ХМБТІ 12.01.2007 року, №50662, реєстраційний №17466053. Але, при отриманні інформації з державного реєстру речових прав 27.09.2019 року за №182649850 5 ХДНК було встановлено, що при реєстрації права власності на 26/100 часток на ім`я ОСОБА_2 в електронному реєстрі було помилково припинено право власності за ОСОБА_3 . Підставою для закриття права власності у вищевказаній інформації зазначено «відчуження долі». Таким чином, реєстратор КП ХМБТІ 20.02.2007 року помилково в електронному реєстрі зробив відчуження частки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , хоча підставою для набуття права власності на 26/100 вказаного будинку було рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2006 року. При цьому зазначила, що на паперових носіях реєстрація права власності відбулась без помилок, що підтверджується довідкою №1065716 від 31.07.2019 року. Тому, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора в зв`язку з вищевказаною помилкою винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2019 року. Враховуючи викладене, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після її матері ОСОБА_3 на 39/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 21 грудня 2019 року провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 січня 2020 року за клопотанням позивача суд витребував з П`ятої Харківської державної нотаріальної контори ( 61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26) належним чином завірену копію спадкової справи, заведену за померлою ОСОБА_3 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року підготовче провадження цивільній справі було закрито, справу призначено до розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, у своїй заяві підтримала заявлені у позові вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надсилання судових повісток та розміщення оголошення про його виклик на сайті «Судова влада».

Представник третьої особи КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та П`ятої ХДНК -в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду заступник завідувача П`ятої ХДНК подана заява, про розгляд справи за відсутності представника та просила прийняти рішення на розсуд суду.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд вважає що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29.05.2019 (а.с.5).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.1966 року. Батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 20 листопада 1988 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Судом встановлено, що 13.09.2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, за реєстровим номером НОМЕР_4 , яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 , позивачу по справі (а.с.8).

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 56789915 від 09.07.2019 року та отриманої судом копію спадкової справи № 110п/2019, заведена після смерті ОСОБА_3 вбачається, що П`ята Харківська державна нотаріальна контора зареєструвала вказану спадкову справу на підставі заяв про прийняття спадщини, складених ОСОБА_1 .

Також, згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2006 року встановлено, що за ОСОБА_3 було визнано право власності на 26/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано за ОСОБА_2 право власності на 26/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Відповідно до довідки, виданої КП «ХМБТІ» №1065716 від 31.07.2019 року зазначено, житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року належить: 12/25 частки - ОСОБА_8 (договір дарування від 26.05.1993 року), ОСОБА_3 -26/100 частки (рішення Київського районного суду м.Харкова від 29.11.2006 року), 26/100 частки - ОСОБА_2 (рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2006 року) (а.с.11).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №182649850 від 27.09.2019 року вбачається, що є запис про закриття права власності за ОСОБА_3 . Підставою закриття права власності зазначено «відчуження долі» дата прийняття рішення: 20.02.2007 року (а.с.12).

Згідно отриманої копії матеріалів спадкової справи №110п/2019, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків померла ОСОБА_3 , на що вказує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 . При житті 13.09.2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого належне їй на праві власності майно, вона заповіла ОСОБА_1 , позивачу у справі. Даний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Восьмої Харківської нотаріальної контори Денисюк Т.С., зареєстровано в реєстрі №4-1543. В матеріалах спадкової справи №110п/2019 наявна заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Крім цього, в матеріалах спадкової справи є документи, що підтверджують наявність підстави для закликання спадкоємця за законом на обов`язкову частку - сина спадкодавця - ОСОБА_2 . Також в матеріалах спадкової справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2019 П`ятої ХДНК, відповідно до якої зазначено, нотаріус не має можливості видати свідоцтво на право на спадщину за законом, оскільки у відповіді КП «ХМБТІ» 26/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2006 року справа №2-6276/06/07, а відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №182649850 є запис про закриття права власності, підстава : відчуження долі, дата прийняття рішення про закриття від 20.07.2007 року. Тобто, одна й та саме частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель зареєстровано та закрито права власності: відчуження долі, що унеможливлює встановлення факту належності ОСОБА_3 26/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 16.12.2019 року зазначено, що оціночна (ринкова) вартість житлового будинку, загальною площею 138,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 складає 832 737,00 грн. (а.с.15-43).

Досліджуючи встановлені судом обставини, які підтверджені належними доказами, суд враховує норми права, які підлягають застосуванню у виниклих між сторонами правовідносинах.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження.

Як встановлено судом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2019 року нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за померлою ОСОБА_3 , зазначивши у постанові, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не вбачається можливим, в зв`язку з неможливістю однозначного тлумачення відомостей, отриманих під час спадкування спадкової справи, а саме: згідно відповіді КП «ХМБТІ» 26/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі Рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2006 року, а відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №182649850 є запис про закриття права власності, підстава: відчуження долі, дата прийняття рішення про закриття: від 20.02.2007 року.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , що прийняла її спадщину і подала про це нотаріусу відповідну заяву у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу захисту, позивач обґрунтовано звернулась з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на 39/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в судовому порядку, оскільки підстави, з яких нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину є наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно помилково внесених у 2007 році відомостей щодо відчуження, належної спадкодавцю на праві власності долі на майно, що входить до складу спадщини, яке в свою чергу спростовується наявною в матеріалах справи довідкою від 02.08.2019 року про власників житлового будинку АДРЕСА_1 , зроблену станом на 31.12.2012 року і яка засвідчує існування у володінні ОСОБА_3 26/100 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 133, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 39/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

треті особи - КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», адреса для листування: м. Харків, Павлівська площа б.1/3, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, адреса для листування: 61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого б. 26

Повний текст рішення складено 18.03.2020 року.

Суддя-