Справа № 222/1108/19
Провадження № 2/222/20/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство

Комерційний Банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:

представник позивача - Гребенюк О.С., Ванжа Н.В., Осовалюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 31.05.2013 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно укладеного між сторонами договору № б/н від 31.05.2013 року. Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідачка дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом в заяві. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідачка зобов`язалася повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак нею не виконуються належним чином зобов`язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 31.05.2019 року відповідачка має заборгованість в сумі 316307,45 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4670,65 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 307024,80 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4612,00 грн. Позивач, користуючись своїм правом, просить стягнути з відповідачки частину заборгованості за кредитом, яка становить 123509,79 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4670,65 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом з 31.05.2013 року по 31.03.2018 в сумі 118839,14 грн. В зв`язку з чим просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 123509,79 грн. за кредитним договором № б/н від 31.05.2013 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 19.07.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.

Також, 09.12.2019 року Володарським районним судом Донецької області надіслано запит до Нікольського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області щодо надання актового запису про зміну прізвища ОСОБА_1. з прізвища « ОСОБА_1 » на прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно повідомлення Нікольського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області від 12.12.2019 року № 16.47-5-2115 в архіві відділу та Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про зміну імені на ОСОБА_1 відсутній.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 06.02.2020 року явку позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання визнано обов`язковою та зобов`язано позивача надати суду письмові докази, а саме докази того, що ОСОБА_1. , яка підписала заяву про отримання кредиту та ОСОБА_1 до якої пред`явлено позовні вимоги є однією особою, якими можуть бути відповідні свідоцтва (актові записи) органів РАЦС, судові рішення, тощо.

Також позивачу було роз`яснено, що у разі неподання ним суду у встановлений судом строк вищевказаних доказів, в задоволенні його позовних вимог судом може буде відмовлено.

Крім цього, ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13.03.2020 року в задоволенні клопотання представника позивача АТ КБ «Приватбанк» про витребування доказів було відмовлено.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Також, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що відповідачка ставши клієнтом банку пройшла ідентифікацію під прізвищем ОСОБА_1. , що підтверджується матеріалами справи та копією паспорту останньої.

Відповідачка ОСОБА_1 до суду не з`явилася. Продату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки - повідомлення, яке повернулося на адресу суду.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, відповідно правового змісту ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 31.05.2013 року, на яку представник позивача посилається як на укладений між банком та відповідачкою ОСОБА_1 кредитний договір і на підставі якої просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, прізвище клієнта банку (позичальника) зазначено - « ОСОБА_1 » (а.с. 9), а також до позовної заяви надано копію паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 на гр. ОСОБА_1. (а.с. 35).

Отже, стороною позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги щодо заборгованості по кредитному договору, за яким боржницею є саме відповідачка ОСОБА_1 , як і доказів з приводу того що між даними сторонами взагалі виникли цивільно-правові відносини.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожній особі гарантовано право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачкою ОСОБА_1 , оскільки з цього приводу не надано жодних належних та допустимих доказів, навіть на вимоги ухвали суду про витребування доказів, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що прав позивача з боку відповідачки ОСОБА_1 до якої пред`явлені позовні вимоги порушено не було, а тому вони судовому захисту не підлягають, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921,00 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідачки не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 274, 354, 355, пп.15.5, п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 15, 16 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня відшкодуванню на користь позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» відповідачкою ОСОБА_1 не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 18.03.2020 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець