Справа № 487/6369/19
Провадження № 2/487/437/20
17.03.2020 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді Кузьменко В.В.,
за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
22.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивував тим, що відповідачка не проживає в даній квартирі з 15.12.2018 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, її особистих речей у квартирі немає.
Ухвалою суду від 25.09.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.
Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.03.1998 року.
За даною адресою також зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає більше року. Спірною квартирою не користується без поважних причин, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про фактичне не проживання ОСОБА_2 від 20.08.2019 року.
Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 , понад один рік без поважних причин.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, остання не проживає та не користується квартирою АДРЕСА_1 , суд вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування зазначеною вище квартирою.
Керуючись ст.ст.76,89,263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне судове рішення складено 17.03.2020 року.
Суддя Заводського районного
суду м. Миколаєва В.В. Кузьменко