Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/481/20

Номер провадження: 2/511/268/20

"18" березня 2020 р.Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.

секретаря судового засідання- Жураковська К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Роздільна Одеської області заяву ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Фішер Борис Іванович, про визнання недійним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козлова О.О. звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської областіз позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Фішер Б.І., в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати договір дарування Ѕ приватної спільної частки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 239), укладеного 19.03.2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Окрім того, в позовній заяві позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно: Ѕ спільну часткову власність магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 239), що належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтував тим, що на теперішній час спірне майно перебуває у власності відповідача ОСОБА_4 , в разі задоволення позову спірний об`єкт нерухомості вибуде з власності ОСОБА_4 , але до ухвалення судом рішення ОСОБА_4 може розпорядитись спірним майном, а в разі відчуження цього майна ОСОБА_4 виконання рішення суду на захист порушеного переважного права співвласника ОСОБА_1 на придбання майна спільної власності буде неможливим.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню .

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Згідно ч.6 ст. 153 ЦПК України суд залежно від обставин справи може забезпечити позов повністю або частково.

З позовної заяви вбачається, що на даний час між сторонами по справі існує реальний спір з приводу визнання договору дарування Ѕ приватної спільної частки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 239), укладеного 19.03.2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , недійсним.

Суд вважає, що існує реальний спір між сторонами щодо належності нерухомого майна, яке розташоване по вище зазначеній адресі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на зазначене майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд вважає необхідним накласти арешт на об`єкт нерухомого майна у вигляді Ѕ частки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 239), що належить відповідачу ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), оскільки саме такі заходи забезпечення позову будуть співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд роз`яснює відповідачу, що за його вмотивованим клопотанням, відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд у наступному, може змінити або скасувати захід забезпечення позову.

Керуючись ст. 149,150 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Фішер Борис Іванович, про визнання недійним договору дарування задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №511/481/20, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна у вигляді Ѕ частки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 239), що належить відповідачу ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: І. В. Бобровська