Провадження №2/523/811/20
"19" березня 2020 р. м.Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси в складі
головуючого судді Аліна С.С.,
при секретарі Вовкович І.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачка ОСОБА_1 є власником та споживачем житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 .
Відповідачка ОСОБА_1 , як член ЖБК повинна сплачувати кошти за отриманні послуги, затвердженими на загальних зборах членів, проте відповідачка не виконує своїх обов`язків, у зв`язку з чим у утворилася заборгованість, яка у період з 01 червня 2016 року по 31 травня 2019 року складає - 26 216, 64 грн. Загальний розмір нарахованих 3% річних складає - 1 021, 17 грн. Сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів складає - 3835, 59 грн. Загальна сума боргу з урахування інфляційних та 3% річних становить 31 073, 40 грн. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила, відзив на позов не подавала
Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено про те, що відповідачка ОСОБА_1 є власником та споживачем житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1 .
Виконавчий комітет Приморської районної Ради народних депутатів, розглянувши заяви громадян, бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу, рішення адміністрацій і профсоюзних комітетів підприємств, організацій та установ, яким виділено кооперативне житло, також документи квартирного і кооперативного обліку і списки кандидатів в члени житлово-будівельного кооперативу, наданні квартирною групою виконкоми, вирішив сформувати ЖБК «Приморський-28», видавши рішення №963 від 28.08.1991 року «Про формування ЖБК «Приморський-28» згідно плану ЖБК на 1991 рік».
Відповідно до виписки з рішення засідання виконкому Суворовської райради народних депутатів від 31.03.1993 року № 342, виконавчий комітет затвердив акт Державної комісії про прийом в експлуатацію житловий будинок.
Державна реєстраційна служба України 04.11.1991 року зареєструвала в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Житлово-будівельний кооперати в «Приморський -28».
27 листопада 2016 року були скликані загальні збори багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на яких було прийнято рішення про затвердження нової редакції статуту Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28», що підтверджується Протоколом №2 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2
Відповідно до ст. 384 Цивільного кодексу України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.
Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово- будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Згідно ст. 12 Закону України "Про кооперацію", основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу.
Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.
Також відповідно до ст. 24 Закону України «Про кооперативи», кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами.
Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів.
Законом України "Про житлово-комунальні послуги" також передбачено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач зобов`язаний в т.ч. забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Також відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за дінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе/зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів.
Відповідно до ст. 137 Житлового кодексу УРСР. Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до ГІримірного статуту житлово- будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.
Відповідно до ст. 156, 162 Житлового кодексу УРСР, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.
Обов`язки вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити внески і платежі в розмірі, встановленому загальними зборами членів ЖБК. заборгованість по внескам і платежам, яка не перевищує 60 діб є порушенням обов`язків членів ЖБК. закріплено в п. 2.3. Розділу 7 Статуту ЖБК «Приморський-28», згідно якого член кооперативу зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , як член ЖБК повинна сплачувати кошти за отриманні послуги, затвердженими на загальних зборах членів, проте відповідачка не виконує своїх обов`язків, у зв`язку з чим у утворилася заборгованість, яка у період з 01 червня 2016 року по 31 травня 2019 року складає - 26 216, 64 грн.
За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За правилами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно Постанови Вищого господарського суду України від 23 травня 2007 р. передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Така ж правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 16.12.2015 року у справі №6- 2023цс15.
Загальний розмір нарахованих 3% річних складає - 1 021, 17 грн.
Сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів складає - 3835, 59 грн.
Загальна сума боргу з урахування інфляційних та 3% річних становить 31 073, 40 грн.
В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, позов ЖБК «Приморський-28» до ОСОБА_1 про стягнення боргу підлягає задоволенню.
Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України та прийняте судом рішення, на користь ЖБК «Приморський-28» з ОСОБА_1 має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-8, 10, 12, 18, 76-81, 89, 131, 223, 263, 352, 354, 279 ЦПК України, суд,-
Позов Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.03.2020 року.

Суддя Аліна С.С.