Справа № 454/2228/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/180/20 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю представника ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційними скаргами адвоката Репак В.В. в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та адвоката Мельник Х.С. в інтересах ОСОБА_7

на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року в складі судді Веремчук О.А.

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ «Універсал банк» про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу нежитлових приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. за адресою : АДРЕСА_1 а від 29.10.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6203 га кадастровий номер :01:001:0018 м. Сокаль вул АДРЕСА_1 124 а від 29.10.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І. та зареєстрований в реєстрі №6375.

Зобов`язано ОСОБА_8 повернути ОСОБА_3 у власність : 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. що розсташовані за адресою : АДРЕСА_2 ) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0,6203 га кадастровий номер :01:001:0018, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на : 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. що розсташовані за адресою : АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_3 ) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0,6203 га кадастровий номер :01:001:0018, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні.

Рішення суду оскаржив адвокат Репак В.В. в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, подавши апеляційну скаргу.

Вказує, що в приватного виконавця Пиць А.А. на примусовому виконанні перебував виконавчий напис від 16.02.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Винярською С.В. за реєстровим №86 про звернення стягнення на комплекс, який знаходиться за адресою Львівська обл.., м.Сокаль, вул.Яворницького 124а. В рамках вказаного виконавчого провадження на підставі відомостей з реєстру приватним виконавцем було встановлено, що вищевказане майно належить боржнику ОСОБА_8 . Вказане майно описано та передано на реалізацію згідно вимог ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна. Згідно протоколу електронних торгів №358570 від 20.09.2018 року вказане майно було реалізовано громадянину ОСОБА_7 . Переможцем торгів сплачено кошти за придбаний лот і останні розподілено в рахунок погашення боргу перед стягувачем, в рахунок винагороди ДП «Сетам» та приватного виконавця Пиць А.А. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 , треті особи ОСОБА_8 , приватний виконавець Пиць А.А., ПАТ «Універсал Банк», ДП «Сетам», приватний нотаріус Сироїд Г.І. про витребування майна з чужого незаконного володіння. Підстаою вказаного позову слугує оскаржуване рішення, яким визнано недійсними договори купівлі-продажу від 29.10.2007 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не було взято до уваги преюдиційні факти встановлені рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16.02.2011 року в справі №2-351/11, вироку Галицького районного суду м.Львова від 30.12.2013 року у справі №1-227/11 якими встановлено факт виконання умов договорів купівлі-продажу щодо проведення розрахунків між сторонами.

Просить рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року скасувати та відмовити у задоволення позову.

Рішення суду оскаржив адвокат Мельник Х.С. в інтересах ОСОБА_7 , подавши апеляційну скаргу.

Вказує, що згідно протоколу проведення електронних торгів №358570, відбулися електронні торги з реалізації майна, а саме комплексу будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .За результатами проведених торгів переможцем став ОСОБА_7 . Однак після придбання ОСОБА_7 вказаного майна, ОСОБА_3 звернувся з позовом др. ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі оскаржуваного рішення.. Окрім того, суд помилково прийшов до висновків, що написана ОСОБА_8 розписка підтверджує порушення умов оспорюваних ОСОБА_3 договорів щодо розрахунку за придбане майно.

Просить рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року скасувати та відмовити у задоволення позову.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 подав відзив на апеляційні скарги, просить закрити апеляційне провадження, оскільки вважає, що права апелянтів оскаржуваним рішенням не порушені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Репак В.В., представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_8 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ «Універсал банк» про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності. Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу нежитлових приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. за адресою : АДРЕСА_1 а від 29.10.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6203 га кадастровий номер :01:001:0018 м.Сокаль вул АДРЕСА_1 124 а від 29.10.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І. та зареєстрований в реєстрі №6375.

Зобов"язано ОСОБА_8 повернути ОСОБА_3 у власність : 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. що розсташовані за адресою : АДРЕСА_2 ) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0,6203 га кадастровий номер :01:001:0018, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на : 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. що розсташовані за адресою : АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_3 ) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0,6203 га кадастровий номер :01:001:0018, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням вирішувались питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків апелянтів приватного виконавця Пиць А.А. та Істоміна Д.А.

27.06 2018 року на оскаржуване рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року подавалась апеляційна скарга ПАТ « Універсалбанк» така була залишена без руху а в подальшому відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено у п.п.46, 47 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 26 жовтня 2015 року (остаточне 29 січня 2016 року), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як встановлено судом, що прийняття оскаржуваного рішення жодним чином не впливає на рівень обов`язків та права апелянта приватного виконавця .

У вказаній справі ОСОБА_9 участі не приймав, оскільки не є особою заінтересованою у розгляді вказаної справи і на його права факт визнання недійсним договору купівлі-продажу майнового комплексу нежитлових приміщень загальною площею 649,1 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 а від 29.10.2007 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6203 га кадастровий номер №:01:001:0018 м. Сокаль АДРЕСА_1 124 а від 29.10.2007 року укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , жодним чином не впливає на права приватного виконавця.

Окрім того, ОСОБА_9 було відомо про прийняття оскаржуваного рішення ще у вересні 2018 року, оскільки 19.09.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця Пиць А.А. із листом та ДП «Сетам» в якому повідомив про те, що договори купівлі-продажу майнового комплексу та земельної ділянки на підставі яких ОСОБА_8 ними володів та передав їх в іпотеку були визнані недійсними на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року по справі №454/2228/15-ц та просив вжити всіх необхідних заходів для недопущення проведення торгів і продажу належного йому майна, оскільки таке боржнику - ОСОБА_8 не належить такі листи оглянуті апеляційним судом та долучені до матеріалів справи.

Як встановлено матеріалами справи, що ще 27.06 2018 року стягувач -третя особа у справі ПАТ «Універсал банк» подавав апеляційну скаргу на рішення, яке зараз оскаржує приватний виконавець від 20 листопада 2017 року таку скаргу було залишено без руху та в подальшому відмовлено у відкритті апеляційного провадження через пропущення строків, така ухвала не оскаржувалась і не скасована.

Отже стягувачу ПАТ «Універсал банк» у виконавчому провадженні, яке виконував приватний виконавець Пиць А.А. було відомо про винесення оскаржуваного рішення і такий зобов`язаний був повідомити його.

Таким чином, враховуючи наведене приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. не є особою права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої були вирішені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, відтак право апеляційного оскарження такого йому не належить.

Представник ОСОБА_7 14.01.2020 року також подала до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року у справі №454/2228/15-ц, посилаючись на те, що таким рішенням вирішено питання про права та інтереси ОСОБА_7 .

Таке твердження представника апелянта є хибним з огляду на те, що ОСОБА_7 є власником комплексу будівель та споруд загальною площею 649,1 м2 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,6203 га, кадастровий номер :01:001:0018, у АДРЕСА_1 124а з 30.11.2018 року, а оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 20.11.2017 року і на момент ухвалення такого судом не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_7 , оскільки такий став власником вказаного вище нерухомого майна після спливу одного року з дати ухвалення оскаржуваного рішення.

На даний час у провадженні Сокальського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа № 454/662/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про витребування майна від добросовісного набувача, відтак подання апеляційної скарги представником ОСОБА_7 обумовлено виключно наявністю зазначеної справи у суді, а не порушенням прав та інтересів ОСОБА_7 при ухвалені оскаржуваного рішення. При цьому, що у разі ухвалення судом першої інстанції рішення у справі № 454/662/19, сторони, в числі інших і ОСОБА_7 матимуть право апеляційного оскарження такого рішення, оскільки саме цим рішенням і буде вирішено питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_7 .

Покликання апелянтів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та іх представників в доводах апеляційної скарги на обставини, встановлені рішенням від 16.02.2011 року у цивільній справі № 2-35/11 з підстав ідентичності предмету та підстав позову є безпідставними та такими, що не заслуговує на увагу суду.

З огляду на викладене, враховуючи те, що оскаржуваним судовим рішенням від 20.11.2017 року не вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. та ОСОБА_7 , який набув право власності на нерухоме майно після винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі в справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Окрім того апелянтами оскаржується рішення суду першої інстанції через два роки, де третьою особою був ПАТ « Універсалбанк», який оскаржував вказане рішення ще 27.06.2018р.

Це рішення суду набрало законної сили та не порушує права апелянтів, а його повторний перегляд порушує принцип правової визначеності і є підставою для закриття апеляційного провадження.

Відповідно дост. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

З огляду на наведене, апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами представника адвоката Репак В.В. в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та адвоката Мельник Х.С. в інтересах ОСОБА_7 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 рокуу справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ «Універсал банк» про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності - підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 362, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами адвоката Репак В.В. в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича та адвоката Мельник Х.С. в інтересах ОСОБА_7 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 рокуу справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ «Універсал банк» про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 березня 2020р.

Головуючий

Судді