Справа № 285/113/20
провадження у справі № 2/0285/285/20
10 березня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі : головуючого - судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
сторони по справі: ОСОБА_1 , Новоград-Волинська міська рада Житомирської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському
за правилами загального позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до місцевої територіальної громади в особі Новоград-Волинської міської ради Житомирської області
про визнання права власності на спадкове майно,
У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .
Свої вимоги мотивував тим, що його рідний брат, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Сполучених Штатів Америки (м. Нью-Йорк). Після смерті брата відкрилася спадщина за законом і залишилось спадкове майно, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала покійному на підставі договору міни від 07.06.2001 року. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте у вересні 2018 року отримав роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин між позивачем та спадкодавцем. Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Сполучених Штатів Америки, проте народився в Україні в м. Новоград-Волинський Житомирської області та був записаний при народженні як ОСОБА_3 . Повторно у жовтні 2019 року нотаріусом позивачу відмовлено у реєстрації спадкових прав з тих підстав, що у нотаріуса відсутні дані про наявність чи відсутність спадкового провадження у США (за останнім місцем проживання та реєстрації спадкодавця). Оскільки позивач останні роки проживає в Україні та Консульство США не надало необхідних документів, тому він позбавлений можливості оформити право власності на майно в позасудовому порядку. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В заяві представник позивача просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення.
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки свого представника в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
Покійний ОСОБА_2 згідно договору міни від 07.06.2001 року є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . Власником іншої Ѕ частки квартири є ОСОБА_3 , який на своє ім`я у вересні 2018 року виготовив технічний паспорт на вказану квартиру (а.с. 15-18).
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Сполучених Штатів Америки та згідно рішення районного суду Сполучених Штатів Америки від 08.06.1994 року змінив попереднє ім`я ОСОБА_5 (а.с. 11-12).
Звернувшись з питанням про оформлення спадщини ОСОБА_6 21.09.2018 року отримав роз`яснення нотаріуса, що свідоцтво про право на спадщину законом на 50/100 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1 видати не може, оскільки ним не подано документи, що підтверджують факт родинних відносин покійного ОСОБА_2 та заявника (а.с. 19).
Також 24.10.2019 року на повторне звернення до нотаріуса позивач отримав лист, що нотаріус при роботі зі спадковою справою встановлює, серед іншого, коло спадкоємців, які мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину. Оскільки померлий ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_3 , тому нотаріусу необхідно отримати інформацію щодо спадкового провадження у державі, яка була останнім місцем проживання спадкодавця, наявність заповіту, тощо, оскільки місце відкриття спадщини визначається на підставі ЗУ «Про міжнародне приватне право». Таким чином, без встановлення факту наявності чи відсутності спадкоємців за місцем відкриття спадщини в іншій державі, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .
При вирішенні спору суд керується наступними нормами права.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.
Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) - стаття 1216 ЦК України. Спадкодавець - це фізична особа, права та обов`язки якої після смерті переходять до інших осіб. Спадкоємці - це особи, що набувають право на спадщину (особи, які є живими на момент відкриття спадщини, особи, що були зачаті за життя спадкодавця і народилися після відкриття спадщини, а також юридичні особи та держава). Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивач ОСОБА_6 стверджує про наявність свого порушеного права на реєстрацію спадкового майна після смерті брата.
Проте відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є законною та мотивованою, ґрунтується на положеннях ст. 70 ЗУ «Про міжнародне приватне право», що спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був.
У нотаріуса, як і у суду, відсутня інформація про коло спадкового майна за останнім місцем проживання спадкодавця, про коло спадкоємців та наявність заповітів у Сполучених Штатах Америки.
Крім того, заявлені позивачем вимоги до Новоград-Волинської міської ради є безпідставні, оскільки радою не були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси ОСОБА_7 , тобто позов заявлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у позові.
Одночасно, позивач, як громадянин Сполучених Штатів Америки, не позбавлений можливості звернутися до компетентних органів країни та оформити свої спадкові права у спосіб, визначений законом.
Тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про захист непорушеного права, відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.
Керуючись статтями 4-5, 10-12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до місцевої територіальної громади в особі Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 відмовити повністю.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного тексту рішення 19.03.2020 року.
Сторони по справі:
позивач ОСОБА_1 ; АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;
Головуюча суддя Т.Г. Заполовська