Ухвала

18 березня 2020 року

м. Київ

справа № 711/4308/15-ц

провадження № 61-2168ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на постанову Черкаського апеляційного суду

від 24 грудня 2019 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І. О. (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 440п/12/2008-840, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 13 217,71 доларів США, під 13,99 % річних із строком повернення до 12 квітня 2018 року.

У відповідності до умов кредитного договору, Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 25 квітня 2008 року з особистим підписом ОСОБА_1 про їх отримання.

Крім того, 25 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за невиконання

ОСОБА_1 зобов`язань, що виникли з кредитного договору від 25 квітня 2008 року № 440п/12/2008-840.

Позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та допустив утворення заборгованості перед Банком.

Станом на момент звернення до суду з позовом, позивач стверджує, що він набув право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а у відповідачів виникло зобов`язання сплати заборгованості за кредитом, відсотками за його користування та виконати інші зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

Враховуючи, що останнє погашення заборгованості по основній сумі кредиту було проведено 15 травня 2014 року в розмірі 622,29 доларів США, а загалом повернуто 6 103,40 доларів США суми (тіла) кредиту, то залишок заборгованості за кредитом станом на 10 квітня 2015 року становить

7 114,31 доларів США (13 217,71 - 6 103,40 = 7 114,31).

Останнє погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом було проведено 15 травня 2014 року в розмірі 361,09 доларів США, а загалом сплачено 9 113,30 доларів США із нарахованих 10 067,77 доларів США, тому залишок заборгованості по відсоткам станом на 10 квітня 2015 року становить 954,47 доларів США.

Зважаючи на прострочення виконання зобов`язань позичальником щодо повернення кредиту йому нарахована пеня, загальна сума якої складає 307,87 доларів США, з яких 16,62 доларів США сплачено, таким чином сума заборгованості по пені складає 291,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 6 825,55 грн (по курсу НБУ станом на 10 квітня 2015 року, а саме 1 долар США = 23,435369 грн).

Станом на 10 квітня 2015 року заборгованість перед Банком складає

8 068,78 доларів США і 37 801,74 грн та має наступну структуру: заборгованість по кредиту (в тому числі прострочена) 7 114,31 доларів США; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) 954,47 доларів США; пеня 291,25 доларів США, що в еквіваленті становить 6 825,55 грн;

штраф 1 321,77 доларів США, що в еквіваленті становить 30 976,19 грн.

Відповідно до пункту 4.2.4 Кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін визначений пунктом 3.3.3 цього договору, а також у випадку невиконання умов, передбачених пункту 4.3.6 цього договору.

Оскільки позичальником порушено умови кредитного договору, а поручителем добровільно не виконано взяті на себе зобов`язання, вони повинні відповідати перед банком разом з позичальником як солідарний боржник, у тому ж обсязі що і останній.

Позивач стверджує, що направив позичальнику та поручителю вимоги про усунення порушень та дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, однак порушення не усунуто, кошти не повернуто, а зобов`язання до цього часу не припинено.

Враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, а також обов`язок ОСОБА_1 та його поручителя ОСОБА_2 , щодо погашення кредиту позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором

від 25 квітня 2008 року № 440п/12/2008-840, розраховану станом на 10 квітня 2015 року, в розмірі: 7 114,31 доларів США - заборгованість по кредиту; 954,47 доларів США - заборгованість по відсоткам; 6 825,55 грн - заборгованість по сплаті пені та 30 976,19 грн штрафу.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 11 серпня 2016 року позовні вимогиПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Стрюкової І. О. задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року

№ 440п/12/2008-840, розраховану станом на 10 квітня 2015 року, а саме заборгованість по сумі кредиту в розмірі 7114,31 доларів США, заборгованість по відсоткам в розмірі 954,47 доларів США, заборгованість по сплаті пені в розмірі 6 825,55 грн та 30 976,19 грн штрафу.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, з урахуванням ухвали Черкаського апеляційного суду від 28 грудня 2019 року (про виправлення описки), апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 11 серпня

2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором скасовано.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року № 440п/12/2008-840, розраховану станом на 10 квітня 2015 року, а саме заборгованість по сумі кредиту в розмірі 7 114,31 доларів США, заборгованість по відсотках в розмірі 954,47 доларів США, заборгованість по сплаті пені в розмірі

6 825,55 грн та 30 976,19 грн штрафу.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 , як з поручителя, відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

07 лютого 2020 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в частині відмови стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя

ОСОБА_2 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2008 року № 440п/12/2008-840 задовольнити в повному обсязі.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин, розгляд касаційної скарги ПАТ «КБ «Надра» здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (тут і далі по тексту - в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102,00 грн.

Предметом позову у справі № 711/4308/15-ц є стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі: 7 114,31 доларів США - заборгованість по кредиту; 954,47 доларів США - заборгованість по відсоткам; 6 825,55 грн - заборгованість по сплаті пені та 30 976,19 грн штрафу.

Офіційний курс гривні до долара США станом на 18 травня 2015 року (час звернення до суду з позовом) становив 20,6982 грн, згідно з даними офіційного інтернет-ресурсу http://minfin.com.ua.

Ціна позову у даній справі становить 204 810,96 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 100 = 210 200,00 грн). Справа № 711/4308/15-ц є малозначною в силу вимог закону.

Ураховуючи ціну позову, предмет позову та складність зазначеної справи, а також беручи до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, ураховуючи, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом

(пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, оскаржуване судове рішення ухвалено у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на постанову Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило