Справа № 157/23/20
Провадження №2/157/108/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Щерблюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено орган опіки та піклування Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області.

Позов обґрунтовано тим, що 19 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дочка ОСОБА_3 , яка є неповнолітньою.

Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Між ними часто виникали непорозуміння та сварки, які іноді переходили в бійки. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сім`ї стало неможливим.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, неповнолітню дочку залишити проживати з нею та стягнути судові витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених у заяві. Вважає, що збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище ОСОБА_4 , а також залишити проживати з нею малолітню дочку ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо розірвання шлюбу та проживання дочки ОСОБА_3 з позивачкою.

Представник органу опіки та піклування Щерблюк Т.М. не заперечила щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 з матір`ю, оскільки при обстеженні матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 було встановлено, що позивачка створює належні умови для проживання і виховання своєї дитини та не перешкоджає відповідачеві бачитися зі своєю дочкою.

Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, про що складено відповідний актовий запис за № 91. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , що встановлено зі свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім`ю і для цього не приймають ніяких заходів, що тривалий час вони не підтримують сімейних відносин, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім`я розпалась, відповідач проти цього не заперечує, що свідчить про його небажання зберегти сім`ю, щодо надання строку на примирення сторони заперечили, а тому суд вважає, що подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Враховуючи ту обставину, що під час розгляду справи в суті сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, згідно з яким дитина проживає з матір`ю, яка створює належні умови для проживання й виховання своєї дочки та не перешкоджає батькові бачитися з нею, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині та залишити малолітню ОСОБА_5 проживати з позивачкою.

Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За вибором позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 19 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 91, між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивачка ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий: Б. С. Гамула