Справа № 454/692/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Ванівської сільської ради Сокальського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 , який до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 . Заповіту дід не складала, його спадкоємцями за законом є позивачка та її мама ОСОБА_2 , яка на спадщину не претендує та відмовляється від спадкування у її користь. Зазначає, що до складу спадщини діда входить земельна ділянка площею 3,56га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с. Низи, Ванівської сільської ради, Сокальського району та належала йому згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №00594 від 25.04.1997р.. В даний час позивач звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття у спадок даної ділянки, однак нотаріусом їй відмовлено у видач свідоцтва про право на спадщину покликаючись на те, що згідно Указу Президента України від 08.08.1995р. за №720 «Про порядок паювання земель, передачу у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідно районною державною адміністрацією. В свою чергу, сертифікат на спадкову земельну ділянку виданий та зареєстрований Ванівською сільською радою, а не Сокальською райдержадміністрацією, відповідно видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку неможливо. В зв`язку з чим нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті діда. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_3 ..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, у наданій суду заяві вказала, що позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутності.

Представник третьої особи Ванівської сільської ради в судове засідання не прибув, подав в суд заяву, у якій вказує, що визнає позовні вимоги та не заперечує щодо задоволення позову, справу просить слухати у його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову представником відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтв про народження позивачки та її матері, встановлено, що позивачка є онукою ОСОБА_3 ..

Із довідки Ванівської сільської ради від 18.02.2020р. встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті із ним зокрема проживала онука ОСОБА_1 ..

Відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №00594 від 25.04.1997р., що виданий Ванівською сільською радою, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 3,56га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Низи, Ванівської сільської ради Сокальського району.

В свою чергу, оскільки сертифікат на спадкову земельну ділянку виданий Ванівською сільською радою, а не Сокальською райдержадміністрацією, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку з покликанням на Указ Президента України від 08.08.1995р. за №720 «Про порядок паювання земель, передачу у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а також згідно до ст. 1264 ЦК України позивач є спадкоємцем майна діда за законом, відповідно вона має право на спадкування вказаної земельної ділянки після його смерті.

В той же час, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Саме тому, суд не погоджується з вимогою позивача про визнання права власності на земельну ділянку, оскільки спадкуванню підлягає лише право на таку, а тому, позов підлягає задоволенню частково.

За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (інд. НОМЕР_2 ) право на земельну ділянку площею 3,56га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Низи, Ванівської сільської ради, Сокальського району, згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №00594 від 25.04.1997р., в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович