Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 336/3113/18

пр. № 2/336/913/2020

04 березня 2020 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., за участі секретарки судового засідання Когут С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без участі сторін та їх представників, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду з вищезгаданим позовом. В позові вказує, що відповідно до укладеного 14.03.2007 кредитного договору між сторонами у справі № ZPS0AU19030022, банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 24 323,93 долари США терміном до 14.03.2014, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав, надав кредит у передбаченому договором розмірі, проте, у зв`язку з невиконанням його умов боржником, станом на 03.03.2018 утворилась заборгованість в загальному розмірі 7 712,06 доларів США. До стягнення позивачем заявлено заборгованість за тілом кредиту 1 077,04 дол.США та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 3 340,00 дол. США, які з підстав, передбачених ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором ZPS0AU19030022 від 14.03.2007 року на загальну суму 4 417,04 доларів США, та судовий збір у сумі 1 762 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2019 скасовано заочне рішення суду від 18.02.2019 по цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, призначено справу до розгляду в відкритому судовому засіданні із викликом в судове засідання всіх учасників процесу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,що за змістом ч.1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з заявою адвоката Дем`янової В.Є. від 04.03.2020, представник відповідача просить розглянути справи за її відсутності, із врахуванням письмових доказів та пояснень сторін, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку про те, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі таких встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного кредитного договору №ZPS0AU19030022 від 14.03.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 24 323,93 доларів США (розділ 7 договору), зі сплатою за користування кредитом обумовлених договором відсотків, а за обслуговування комісії (винагороди), з кінцевим терміном повернення до 14.03.2014 включно. Крім того, сторони згідно з умовами договору домовилися і про сплату визначеної в останньому пені за порушення виконання грошових зобов`язань. Проте, вимог про її стягнення позивачем не заявлено.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/6719/15-ц, пр. №2/336/3290/2015 від 27.11.2015 позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ZРS0AU19030022 від 14.03.2007 року у розмірі 5 334,57 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 117 520,58 гривень, а також 1762 грн. 81 копійку судового збору.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що 14.03.2007 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № ZРS0AU19030022, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 24 323,93 доларів США строком до 14.03.2014 року зі сплатою відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановлено договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 21.08.2015 утворилась заборгованість у розмірі 5334,57 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 3295,03 долари США, заборгованість по процентам за користування кредитом 1650,83доларів США, заборгованість за комісією 214,83 долари США, пеня 173,88 долари США, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Вказане рішення набрало законної сили 08.12.2015. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 07.03.2016 видано виконавчий лист № 336/6719/15-ц, який пред`явлено для примусового виконання до Шевченківського ВДВС ЗМУЮ. Постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Коциняна М.О. у виконавчому провадженні ВП №52441066 від 10.11.2017 у зв`язку із повним виконанням вказаного рішення виконавче провадження закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Разом з цим, позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 03.03.2018 перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 7 712,06 доларів США, що підтверджено доданим до позову розрахунком із зазначенням всіх складових наявної заборгованості та їх розмірів: 1 077,04 доларів США заборгованість за кредитом, 3 568,73 доларів США заборгованість за відсотками, 214,83 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 851,46 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Як вбачається з вказаного вище рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, з відповідача була стягнута заборгованість за кредитним договором № ZРS0AU19030022 від 14.03.2007 у розмірі 5 334,57 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 117 520,58 гривень 58 копійок.

Разом з цим, період заборгованості, за який стягнуто заборгованість, є тотожнім розрахунку, що міститься в матеріалах справи, та заявлений стороною відповідача до стягнення.

Згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України, по зобов`язанням, термін виконання яких не наступив, терміни вважаються, що наступили згідно вказаної в повідомленні дати. В цю дату позичальник зобов`язується по договору повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за даною угодою.

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку звернувшись з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZРS0AU19030022 від 14.03.2007.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена ч.1 ст. 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення.

Разом з цим,відповідачем повністю погашено заборгованість, встановлену за рішенням суду, про що свідчить постанова державного виконавця від 10.11.2017.

Ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідних вимог позивачем також не заявлено.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник, в свою чергу, виконав в повному обсязі, не є підставою для подальшого нарахування процентів та пені за кредитним договором. Отже, строк дії договору змінився, коли банк звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Разом з цим, суд встановив, що позивачем до стягнення повторно заявлені вимоги щодо стягнення тіла кредиту, відсотків, що надає суду підстави для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України витрати з оплати судового збору у зв`язку із відмовою у задоволенні позову необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 223, 229, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складення (із врахуванням п.15.5 Перехідних положень).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 04.03.2020.

Суддя П.В. Зарютін