справа № 198/10/20
провадження № 2/0198/77/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гордієнка К.М., за участю секретаря судового засідання Шморгун Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначає, що на підставі укладеного договору № 116486 від 12.07.2005 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі.

В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 31.10.2019 має перед Банком заборгованість у розмірі 303 618,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2 659,41 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 294 551,67 грн., заборгованість за пенею 6 407,38 грн.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 116486 від 12.07.2005 лише частково у розмірі 131 876,48 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2 659,41 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 12.07.2005 р. до 29.06.2019 р. 129 217,07 грн., а також судові витрати в сумі 2 102,00 грн.

21.01.2020 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 11.02.2020.

11.02.2020 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але від представника відповідача - адвоката Суботіної Н.М. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи, а також відзив на позов, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на сплив строку позовної давності за вимогами банку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення судового розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготувати відповідь на відзив.

На підставі викладеного, розгляд справи відкладено на 05.03.2020.

05.03.2020 представником позивача надано до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю подання доказів та пояснень.

Представник відповідача 05.03.2020 в судове засідання не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі.

Враховуючи зазначені заяви, суд відклав розгляд справи на 18.03.2020.

18.03.2020 представник позивача в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та/або будь-яких інших заяв не надав.

Разом з тим, як виходить з матеріалів справи, зокрема із заяви позивача від 11.02.2020 (а.с. 79), станом на вказану дату банк отримав відзив на позов, отже, до 18.03.2020, навіть з урахуванням часу для поштового обігу, мав достатньо часу для підготовки та надіслання відповіді на відзив і надання доказів, проте зазначених процесуальних дій не вчинив, про наявність поважних причин неподання заяв по суті справи не повідомив. Тому, з метою недопущення порушення процесуального строку розгляду справи та зловживання стороною своїми процесуальними правами, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві та відзиві на позов, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд доходить висновку, що у позові слід відмовити в повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2005 між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» укладено договір № 116486, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді фіксованого фінансового кредитного ліміту, встановленого на платіжну картку, у сумі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості та строком дії кредитного ліміту - до останнього дня місяця, в якому закінчується строк дії платіжної картки. На виконання умов вказаного договору позивач видав ОСОБА_1 платіжну картку MasterCard НОМЕР_1 зі строком дії 2 роки (а.с. 9-10).

В свою чергу відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитним лімітом та відсотками за його користування шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 7% від загальної суми заборгованості. (пункти 1.1.2, 5.5. договору).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

За статтею 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Банк виконав зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит. Однак, ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував та не повертав у визначений строк кредитні кошти, тому за розрахунком позивача станом на 31.10.2019 має перед Банком заборгованість у розмірі 303 618,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2 659,41 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 294 551,67 грн., заборгованість за пенею 6 407,38 грн.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 116486 від 12.07.2005 лише частково у розмірі 131 876,48 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2 659,41 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 12.07.2005 р. до 29.06.2019 р. 129 217,07 грн., а також судові витрати в сумі 2 102,00 грн.

30.04.2009 на підставі рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ "ПриватБанк" змінено тип та найменування позивача із "Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк" на "Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк". Державну реєстрацію вказаних змін проведено 17.07.2009 року. У п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ЗАТ КБ "ПриватБанк" .

Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 22).

За частиною 3 статті 512, статтею 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

В частині 1 статті 516 ЦК України встановлено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до ПАТ КБ "ПриватБанк", а в подальшому - до АТ КБ "ПриватБанк", перейшли права кредитора за договором № 116486 від 12.07.2005, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, суд доходить обґрунтованого висновку, що права АТ КБ "ПриватБанк" порушені та підлягають судовому захисту.

Щодо заяви відповідача про застосування до вимог банку строку позовної давності, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо умовами договору встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Зазначені правові позиції висловлені Верховним Судом України у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12.

Як виходить з розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, останній щомісячний платіж ОСОБА_1 здійснив 02.05.2015 на суму 342,62 грн. та протягом наступного місяця не вніс черговий платіж (а.с. 5-7), тому, починаючи з 01.07.2015 Банк набув право звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості, проте подав позовну заяву лише 13.01.2020, тобто зі спливом строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 626-628, 634, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 354ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, 01001) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 18 березня 2020 року.

Суддя К. М. Гордієнко