Справа № 192/2174/19
Провадження № 2/192/771/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" березня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

представників позивачки - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачки - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона як особа похилого віку залишилась одна без нагляду і вимушена була звернутись за допомогою до свого сина ОСОБА_6 та старшої доньки ОСОБА_1 , які погодились доглядати за нею, вони надають їй необхідні грошові кошти, забезпечують продуктами харчування, необхідними ліками та лікували в лікарських установах. Також вони утримують будинок та присадибну земельну ділянку в належному стані. Тому вона вважає, що оскільки вона має похилий вік, ряд хронічних захворювань, перебуває в немічному стані, і тому має підстави для звернення до відповідачки з позовом про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 2600 грн. щомісячно довічно.

Представники позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Представник позивачки ОСОБА_1 пояснила, що відповідачка жодним чином не допомагає матері, яка потребує допомоги, оскільки та має ряд хвороб, крім того, відповідачка забрала кошти позивачки, які та отримала в якості орендної плати за оренду земельної ділянки, і розпоряджається зазначеним коштами на власний розсуд.

Представник відповідачки, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві, вважав, що позивачка не потребує матеріальної допомоги, оскільки достатньо забезпечена коштами від своїх двох інших дітей, пенсії та орендної плати за оренду земельної ділянки.

Позивачка та відповідачка в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, приймали участь в судовому розгляді через повноважних представників.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи положення вказаної норми судом під час удового розгляду взято до уваги докази, які належним чином оформлені у відповідність до ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ст. 202 СК України - повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_4 , позивачкою будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано, але представником відповідачки вказана обставина визнана та не оспорюється.

Як вбачається з паспорта позивачки, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто є особою пенсійного віку, і є непрацездатною (а.с. 16).

Згідно довідки виданої селянським (фермерським) господарством «Мрія Д», позивачка є власником земельного паю, розміром 5,81 га, який в 2018 році знаходився в оренді СВГ «Мрія Д», договірна орендна плата за 2018 рік становить 4565 грн. (а.с. 13).

З довідки № 387 від 20 червня 2019 року виданої ТОВ «Гайдамацьке» ОСОБА_4 , вбачається, що за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, згідно договору оренди земельної ділянки, нараховано та виплачено орендну плату в сумі 16149 грн. 07 коп. (а.с. 14).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 пояснила суду, що позивачка отримує пенсію в розмірі 1665 грн., крім того на питання представника відповідачки, вона зазначила, що особисто вона, як донька позивачки, а також син позивачки витрачають на утримання позивачки в середньому по 1000 грн. в місяць.

Як вбачається з положень ст. 202 СК України, обов`язок утримувати батьків повнолітніми дочкою та сином не є абсолютним і залежить від потрібності батьків в матеріальній допомоги з боку повнолітнього сина чи дочки.

Оцінивши в сукупності дослідженні докази, суд вважає, що позивачкою не доведено в судовому засіданні, що вона на даний час потребує матеріальної допомоги, оскільки позивачка має пенсію, отримує додатковий дохід у виді орендної плати за оренду земельної ділянки, також отримує матеріальну допомогу від своїх сина та дочки.

Суд критично ставиться до доводів представника позивачки ОСОБА_1 , що орендну плату за пай позивачка відклала на похорон і тому вона не може використовувати вказані кошти на своє утримання, оскільки вказана обставина свідчить про небажання позивачки використовувати власні кошти на своє утримання і лише про бажання отримувати додаткову допомогу від відповідачки, при цьому маючи власні кошти.

Таким чином, оскільки позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, слід віднести за рахунок держави, оскільки позивачка, у відповідність до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнена.

На підставі викладеного, ст.ст. 202, 205 СК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 95, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_4 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до ОСОБА_5 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 березня 2020 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.