Справа № 521/2610/20
Провадження № 2-з/521/74/20
У Х В А Л А

"19" березня 2020 р. м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.

при секретарі Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник вказував, що невжиття заходів забезпечення позову, вказаних в ст. 150 ЦПК України, може істотно порушити права ОСОБА_1 , оскільки майно позивача може бути примусово реалізоване, шляхом звернення стягнення на житловий будинок позивача приватним або державним виконавцем на аукціоні.

У зв`язку із зазначеним, позивач просив суд забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Малиновського районного суду від 20 лютого 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено.

В березні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси повторно надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування вказаної заяви прийшов до наступного.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України, від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, судом встановлено, що предметом спору є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вказав, що майно позивача може бути примусово реалізоване, шляхом звернення стягнення на житловий будинок позивача приватним або державним виконавцем на аукціоні.

При розгляді судом заяви про забезпечення позову, поданої позивачем 19 лютого 2020 року, суд звернув увагу позивача на той факт, що відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Однак, позивачем повторно було подано заяву про забезпечення позову з тих самих підстав.

Згідно до виконавчого напису № 3205, виданого 02.09.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною: звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , яка с майновим поручителем гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за його кредитним зобов`язанням за кредитним договором № ML-501/176/2008 від 10.07.2008 року, укладеним між ним та ЗАТ «ОТП Банк».

У позовних вимогах, прозивач просить про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, позивач у позові просить про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , яка с майновим поручителем гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за його кредитним зобов`язанням за кредитним договором № ML-501/176/2008 від 10.07.2008 року, укладеним між ним та ЗАТ «ОТП Банк», таким, що не підлягає виконанню.

У заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 3205, виданого 02.09.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною; заборонити вчиняти будь-які дії відносно виконання виконавчого напису № 3205, виданого 02.09.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 ; заборонити вчиняти будь-які дії відносно виконання постанови виконавчого провадження, виданої державним виконавцем за виконавчим написом № НОМЕР_3 , виданим 02.09.2014 року.

Отже, як вбачається з наведеного, заявлені позивачем заходи забезпечення позову, за змістом є тотожними з заявленими позовними вимогами, а тому, у відповідності до ч.10 ст. 152 ЦПК України, не можуть бути задоволені.

Також, позивачем заявлено вжити заходи забезпечення позову та зупинити стягнення з позивача, на підставі постанови №51507411 від 27.02.2019 року, на користь відділу ДВС, виконавчого збору, у розмірі 380774,70 грн., оскільки, на думку заявника, незупинення стягнення унеможливить виконання рішення суду, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Проте, з указаним позивачем, суд не може погодитись, питання нарахування виконавчого збору, суд за заявленими позовними вимогами, не розглядає та не зупинення нарахування та стягнення виконавчого збору, не може вплинути на виконання рішення суду, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 260-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 353-354 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук