Провадження № 2/638/480/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

11.03.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Омельченко К. О.

при секретарі - Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Право власності на дану квартиру підтверджується Договором дарування квартири від 13.08.1999 року серії АВВ №194326, посвідченим державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л., зареєстрованим в Реєстрі за №2-1530. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано три особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник)- позивач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідач), (колишній чоловік позивачки), проте останній протягом тривалого часу не проживає за цією адресою, виїхав з даної кватири, проте відомості про його місце перебування на даний час невідомо, тому позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач з`явилася у судове засідання, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Право власності на дану квартиру підтверджується Договором дарування квартири від 13.08.1999 року серії АВВ №194326, посвідченим державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л., зареєстрованим в Реєстрі за №2-1530.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано три особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник)- позивач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідач), (колишній чоловік позивачки).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України позивачка, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені нею права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно до ст.. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Під час судового засідання, в якості свідка було допитано доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та мешкаю за адресою: АДРЕСА_2 , яка надала суду свідчення про те що її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають сумісно з 07.01.2014 року. Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано. ОСОБА_2 не підтримує будь яких зав`язків з колишньою родиною, не приймає участі у сімейному житті, організації побуту, сплаті комунальних послуг ті іншого.

Судом встановлено, зі слів позивачки та показань свідка, що відповідач протягом тривалого часу не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , з 07.01.2014 року та після розірвання шлюбу за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2017 року, відомостей про його місце перебування на даний час позивачу невідомі.

За таких обставин суд приходе до висновку, що ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , не мешкає в спірному приміщенні більш ніж 6 років, що створює перешкоди позивачу в здійсненні права власності, тому визнає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 317, 321, 391 ,ч.2 ст.405 ЦК України, ст. 41 Конституції України та ст. ст. .4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири) грн. 80коп.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 23.03.2020р.

Головуючий Суддя: К.О. Омельченко