Справа № 661/5687/19
Провадження № 2/661/215/20
16 березня 2020 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді: Бойко М.Є.,
за участю секретаря судового засідання: Антоненко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки та додаткових витрат на неповнолітню дитину,
в с т а н о в и в:
04.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на підставі рішення Новокаховського міського суду від 15.06.2016 р., на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачка просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) в розмірі 74 643,72 грн. за прострочення ним сплати аліментів та понесені нею додаткові витрати на лікування та утримання доньки в сумі 69 799,46 грн., а також судові витрати в розмірі 4000 грн.
Ухвалою суду від 18.12.2019 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та призначено до судового розгляду.
У судове засідання позивачка та її представник адвокат Маршал Л.Г. не з`явились, проте, надали до суду письмові заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про судові засідання останній повідомлявся судовими повістками, які направлялись за місцем його реєстрації, однак, поштові конверти повернулися до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи, що ОСОБА_2 надіслані йому повідомлення не отримував, відповідач також був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, з опублікуванням оголошення про виклик відповідача, останній вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому слід зазначити, що на адресу ОСОБА_2 було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання ним до суду відзиву на позовну заяву, однак, до даного часу такого відзиву суду також надано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивачка ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.04.2018 року. Донька після розірвання шлюбу залишилась проживати разом матір`ю.
Згідно з рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 червня 2016 року відповідач повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з липня 2013 року.
Відповідно до довідки лікарсько-консультативної комісії Центральної міської лікарні м. Нова Каховка за №109-12/554 від 11 червня 2019 року ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю, має діагноз «Дитячий церебральний параліч з порушенням функції нижніх кінцівок спастичний тетрапарез», в зв`язку з чим потребує постійних заходів реабілітації».
В зв`язку зі станом здоров`я дитини з інвалідністю позивачка вимушена постійно перебувати рядом з нею, а тому позбавлена можливості працювати і отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю в щомісячному розмірі 3212,80 грн., що підтверджується довідкою Новокаховського відділу УПСЗН від 04.09.2019 та посвідченням серії ААБ № 171395 від 15.06.2011 p., виданим Новокаховським УПСЗН.
За консультативним висновком головного експерта з дитячої неврології ДОЗ Горб ОСОБА_6 .Л. КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» від 08.07.2019 р. дитині - ОСОБА_7 рекомендовано диспансерний облік дитячого невролога, окуліста, як за місцем проживання, так і у Комунальному закладі «ХОДКЛ», постійна фізична реабілітація, подальша реабілітація у реабілітаційних установах України, а також застосування технічних заходів реабілітації.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 принципу 7 «Декларації прав дитини», прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року - найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Дитині має бути забезпечена повна можливість відпочинку та ігор, спрямованих на цілі освіти; суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно доч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року №556/1896/16-ц.
З позову ОСОБА_1 вбачається, що необхідність зміни пов`язана з тим, що розмір аліментів, який стягується з відповідача відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 червня 2016 року є нижчим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для гармонійного розвитку дитини.
На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів з ОСОБА_2 є недостатнім, оскільки в силу свого віку та стану здоров`я дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, крім того, неповнолітня ОСОБА_4 є дитиною інвалідом.
Згідно офіційної інформації Міністерства Фінансів України та головного управління статистики середня заробітна плата в м.Київі за сферами діяльності, якими займається відповідач, складає від 11 099 грн. до 15 702 грн. Сума, яку позивачка зазначила як розмір аліментів, фактично складає 19 % або менш за ІЛ від частина від заробітку (доходу). За даними ДФС у м. Київ дохід підприємства відповідача має дохід та сплачує податки. Отже, ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти у зазначеному ОСОБА_1 розмірі.
Таким чином, вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, судом враховується: прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, інтереси дитини, стан здоров`я платника аліментів та його матеріальне становище, а також те, що присуджений розмір аліментів в розмірі 750,00 грн. є нижчим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та недостатнім для гармонійного розвитку дитини. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, а тому, суд вважає можливим стягнути їх з нього у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде правильним та справедливим, а також достатнім для утримання дитини, доказів неможливості їх сплати у такому розмірі відповідачем суду не надано, отже, позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, у зв`язку з наявною у ОСОБА_2 заборгованістю зі сплати аліментів з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки неустойка (пеня).
Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Крім того, позивачка просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки.
Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, має діагноз «Дитячий церебральний параліч з порушенням функції нижніх кінцівок спастичний тетрапарез», самостійно не сидить, самостійно не стоїть, не ходить, погано говорить, має порушення маніпулятивної функції рук, не може самообслуговуватись, а тому потребує постійної сторонньої допомоги, медичних консультацій, обстежень, лікування та перебування на тривалих реабілітаційних заходах.
Вищезазначені потреби вимагають значних додаткових матеріальних витрат, у яких відповідач добровільно відмовляється приймати участь.
Так, у період з 11.04.2019 по 03.05.2019 ОСОБА_4 проходила курс лікування (реабілітації) в Центрі Фізичної реабілітації «Крок за Кроком» у м. Київ, що підтверджується відповідною довідкою Центра, випискою на ім`я ОСОБА_4 , 2008 року народження.
Відповідно до рахунку на оплату ТОВ «Центрі Фізичної реабілітації «Крок за Кроком» №207 від 13.04.2019, акту надання послуг № 151 від 25.04.2019, акту надання послуг №158 від 03.05.2019, актів звірки взаєморозрахунків від 25.04.2019, від 03.05.2019 позивачкою було сплачено загальну вартість за ART-терапії, Ерго-терапії, послуги логопеда-дефектолога та курс реабілітації за вищевказаний період всього коштів в сумі 9 205,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.
У період з 13.07.2019 року по 08.09.2019 року позивачка разом з донькою ОСОБА_3 перебувала на лікуванні та реабілітації в Інституті фізіотерапії, реабілітації та ревматології «Д-р Сімо Мілошевич AT Ігало» в Черногорії, де було витрачено коштів в сумі 2817 євро, що підтверджується копіями рахунків №346/А від 20.06.2019, №347/А від 20.06.2019, №348/А від 20.06.2019 та складає 83 129,67 грн. (2817 євро х 29,51 грн.).
Відповідно до інформації Міністерства фінансів України станом на 20.06.2019 р. офіційний курс НБУ євро складає 29,51 гривень за 1 євро.
Відповідно до інформації Міністерства фінансів України станом на 09.07.2019 р. офіційний курс НБУ євро складає 28,71 гривень за 1 євро.
Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із вимогами 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).
У відповідності з П.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № З від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом, нести додаткові витрати на утримання дитини, у зв`язку з її хворобою, каліцтвом.
Відповідач жодної участі у додаткових витратах не несе. Навіть присуджені аліменти сплачує не в повному обсязі, підтвердженням чого є довідка ВДВС Новокаховського МУЮ від 03.07.2019 р. та розрахунок боргу.
Виходячи з зазначеного, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, понесених позивачкою в зв`язку із перебуванням дитини на лікуванні (реабілітації), також слід задовольнити.
На день подання позову фактичні витрати на дитину ОСОБА_4 складають всього 139 598, 92 гривень, а тому стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають сума 69 799,46 грн., тобто половина від їх загальної суми.
Також, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені витрати за сплату судового збору та на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 під час судового розгляду понесла витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 02.09.2019 року, попереднім розрахунком суми судових витрат від 02.09.2019 року, розрахунком розміру гонорару від 02.09.2019 року до договору №5/11, оскільки позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, суд вважає наявними підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн. Вимоги щодо заперечення або зменшення цих витрат відповідачем не заявлялось.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Таким чином, судові витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 840,80 грн.
У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 183, 185, 196 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки та додаткових витрат на неповнолітню дитину задовольнити повністю.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Новокаховського міського суду від 15 червня 2016 р. справа № 661/3184/13ц на утримання неповнолітньої їх дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , у твердій грошовій сумі - в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 04 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування та утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 69 799,46 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складають витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати на сплату судового збору, в розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Повний текст рішення буде складено 23.03.2020 року.
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.353-356 ЦПК України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко