Дата документу 23.03.2020
Справа № 937/9550/19
Провадження № 2/937/824/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2020 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
за участю секретаря судового засідання: Данчук К.В.
учасники справи:
представник позивача адвокат Скворцова Олена Володимирівна,
відповідачка ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.
В позові зазначено, що з 08 червня 2013 року по 17 грудня 2019 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період перебування у шлюбі, але за час окремого проживання, 28 лютого 2015 року за особисті кошти позивачем була придбана квартира АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що вказана квартира є його особистою приватною власністю. Позивач просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю позивача.
ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання відповідачка не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає, що відповідачка була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
Згідно угоди про зайнятість моряків від 24 жовтня 2012 року, моряк ОСОБА_1 займає посаду другого офіцера та працює за контрактом іноземної держави на корабельному судні. Умови договору: період зайнятості 5 (+/- 1) місяців, основна щомісячна заробітна плата 1366 доларів США, загальна оплата наднормової роботи 1015 доларів США, відпустка 445 доларів США, соціальна виплата 1874 долари США, загальна місячна консолідована заробітна плата 4700 доларів США.
Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 05 березня 2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 08 червня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка Антонов та дружини ОСОБА_2 , про що 08 червня 2013 року складено відповідний актовий запис № 389.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 лютого 2015 року.
Згідно розписки від 01 грудня 2017 року, ОСОБА_2 підтверджує,що вона своїх власних коштів на придбання квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не давала і не доручала йому придбати квартиру для їх спільного проживання. Також підтверджує, що ОСОБА_1 придбав вказану квартиру за свої власні кошти.
Згідно довідки, виданої головою квартального комітету № 25 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 09 грудня 2019 року, відповідачка з червня 2013 року проживала разом із чоловіком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . З січня 2015 року за вказаною адресою відповідачка проживала сама без чоловіка. На теперішній час вона за вказаною адресою постійно не проживає.
Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2019 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 червня 2013 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 339. Зазначене рішення суду набрало законної сили 17 січня 2020 року. Також в рішенні суду вказано, що сторони з січня 2014 року однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України від 28 січня 2020 року, за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року інформації про доходи ОСОБА_2 немає.
ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 6 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
Як було встановлено, позивач є моряком, з жовтня 2012 року працевлаштований на роботу за контрактом на корабельному судні, розмір його заробітної плати вочевидь давав позивачу можливість для заощадження грошової суми, необхідної для придбання зазначеної вище квартири.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з січня 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені, вони однією сім`єю не проживали, а з січня 2015 року позивач і відповідачка проживали окремо один від одного.
Разом із цим, вирішуючи питання про визнання майна об`єктом права особистої приватної власності одного з подружжя, суд враховує, що положення ст.ст. 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Також, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином, судом було встановлено, що позивачем було придбано квартиру АДРЕСА_1 за його особисті кошти, а також за час окремого проживання подружжя у зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин, тому вказана квартира не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя та має бути визнана особистою приватною власністю позивача.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання майна особистою приватною власністю позивача.
Керуючись ст. 57 СК України, ст.ст. 19, 263 265, 280 282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя: