Справа № 204/1484/20
Провадження № 2-з/204/26/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування заяви зазначено, що 06 березня 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Гончаренком Д.В. подано позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Предметом вказаного позову є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 100,00 грн. основної заборгованості, 2 878,56 грн. 3% річних, 1 944,80 грн. інфляційних, 24 310,00 грн. завданої моральної шкоди та судових витрат, у т.ч. і витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, внаслідок невиконання договірних зобов`язань. Так, 20 серпня 2019 року ОСОБА_3 була видана розписка ОСОБА_1 про отримання 243 100,00 грн. для придбання побутової техніки і подальшої передачі ОСОБА_1 у строк до 15 жовтня 2019 року. Відповідно до вказаної розписки відповідач мав придбати та передати позивачу побутову техніку. Загальна сума позовних вимог з судовими витратами складає 290 553,39 грн. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 є власником наступного нерухомого майна: 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, особисто ОСОБА_3 було повідомлено ОСОБА_1 про наявність банківського рахунку у АТ «Універсал Банк» і його відповідних реквізитів. На цей рахунок позивачем були здійснені грошові перекази з його банківського рахунку, а саме: НОМЕР_1 у АТ «Універсал Банк», для поповнення картки НОМЕР_2 , ОСОБА_3 . Також, ОСОБА_3 повідомляв позивача про наявність у нього рахунків в АТ КБ «Приватбанк», однак реквізити рахунків у позивача не збереглись. З метою усунення істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, вважає за необхідне забезпечити позов у вигляді накладення арешту на грошові кошти та на майно і забороною вчиняти певні дії, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах сум позовних вимог у даній справі. Враховуючи можливість відповідача реалізувати майно, яке належить йому на праві приватної власності, а також можливість зняти грошові кошти з рахунків, які можуть бути відкритими у банківських установах, вважає, що заходи забезпечення позову у цій справі є цілком обґрунтованими. У зв`язку з викладеним просить в порядку забезпечення позову: накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 у Акціонерному товаристві «Універсал Банк», зокрема на рахунку № НОМЕР_1 для поповнення картки НОМЕР_2 , ОСОБА_3 в межах сум позовних вимог; накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 у Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк»; накласти арешт на 1/3 частку, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, у нерухомому майні - квартира АДРЕСА_1 ; накласти арешт на 1/1 частку, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, у нерухомому майні квартира АДРЕСА_3 ; заборонити вчиняти певні дії, а саме заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,2кв.м., житлова площа 18,2кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ; заборонити вчиняти певні дії, а саме заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження 1/1 частини квартири АДРЕСА_3 загальною площею 45,1кв.м., житлова площа 27,6кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 204127088 від 13 березня 2020 року, ОСОБА_3 на праві власності належить:

- 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м. (реєстраційний номер майна - 17371889);

- квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. (реєстраційний номер майна - 26950321).

Згідно роз`яснень наведених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 ціна позову визначена у загальному розмірі 272 233,36 грн.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Однак, разом з цим, на переконання суду, накладення арешту і на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , і на квартиру АДРЕСА_3 , що належать відповідачу, не є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, ціна позову за якими визначена позивачем у розмірі 272 233,36 грн.

Отже, з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а спосіб забезпечення позову є частково співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам закону, враховуючи ціну позову, яка визначена позивачем у розмірі 272 233,36 грн., суд вважає, що належним, необхідним та співмірним способом забезпечення позову з урахуванням змісту позовних вимог буде вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м. (реєстраційний номер майна - 17371889), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про право власності б/н від 06 листопада 2006 року, виданого КЖЕП «Південне», та встановлення заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження 1/3 частини вказаної квартири.

При цьому, підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 та встановлення заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження вказаної квартири, суд не вбачає, оскільки застосування такого виду забезпечення позову не буде співмірним із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами з урахуванням загальної вартості нерухомого майна та ціни позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову в частині наявності підстав для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Однак, на підтвердження наявності у ОСОБА_3 рахунків, відкритих в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», заявником суду не надано взагалі жодних доказів.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки у заяві про забезпечення позову представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 не надано доказів та не доведено наявності у ОСОБА_3 рахунків, відкритих в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині на теперішній час слід відмовити.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову в частині наявності підстав для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на особистих рахунках ОСОБА_3 в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», суд виходить з наступного.

У заяві про забезпечення позову заявником зазначено, що в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» Мальченко В.А. відкрито рахунок № НОМЕР_1 для поповнення картки НОМЕР_2 , на яку позивач здійснював відповідачу грошові перекази.

У статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підтвердження наявності у ОСОБА_3 відкритого в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» рахунку № НОМЕР_1 , надано квитанції про перерахування ОСОБА_1 20 серпня 2019 року ОСОБА_3 грошових коштів на суму 33 190,00 грн. та на суму 35 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, належних, допустимих та достатніх доказів того, що станом на момент звернення до суду з даною заявою про забезпечення позову, у ОСОБА_3 наявний відкритий рахунок в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», заявником не надано. Так само не надано доказів на підтвердження факту наявності на такому рахунку відповідних грошових коштів та їх розміру, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо наявність передбачених підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та співмірності такого заходу забезпечення заявленим позовним вимогам.

За таких обставин, оскільки представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 не доведено, що станом на момент звернення до суду з даною заявою про забезпечення позову у ОСОБА_3 наявні рахунки, відкриті в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині також слід відмовити.

Таким чином, заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 39,2 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м. (реєстраційний номер майна - 17371889), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на підставі свідоцтва про право власності б/н від 06 листопада 2006 року, виданого КЖЕП «Південне», та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження 1/3 частини даної квартири.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Боржник: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки з дня її постановлення.

Суддя Д.Л. Черкез