У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна Меружана Оганесовича, скасування постанови та зобов`язання усунення порушень

за участю учасників справи:

представників боржника:

адвоката Скуратова Д.В. на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ЗП № 118313 від 24.02.2020 р.)

адвоката Соловйова В.М. на підставі ордеру про надання правової допомоги № 1010535 від 12.02.2020 р.)

стягувача ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Онищенко Л.А. на підставі довіреності від 08.01.2020 року № 01/01-34/0007,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна М.О.

Скарга мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, зобов`язання вчиняти певні дії. Визначено час спілкування та способи виховання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_2 .

На виконання рішення суду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист № 336/8190/15-ц, який пред*явлено до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Постановою заступника начальника Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Коцинян М.О. від 15.11.2019 ВП № 59718764, визначено місце побачення стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 .

04.02.2020 ОСОБА_1 звернувшись до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),дізналась, що 24.01.2020 заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняном М.О. в рамках виконавчого провадження ВП № 59718764 винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в Акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк", 305299 та усіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення виконавчого збору та штрафів на загальну суму - 12692,23 грн.

На картковий рахунок, на який накладено арешт, перераховуються аліменти на дитину, а також заробітна плата.

Накладення арешту на всі рахунки боржника, в тому числі на картковий рахунок на який перераховується заробітна плата, повністю паралізувало життєдіяльність ОСОБА_1 , оскільки накладення арешту автоматично заблокувало рух грошових коштів та порушило права боржника на отримання заробітної плати.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна М.О. в рамках виконавчого провадження ВП № 59718764, в частині не виконання вимог абз. 3 ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" і не вжиття заходів для виявлення коштів (рахунків) боржника ОСОБА_1 на які можливо накласти арешт, скасувати постанову заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна М.О. від 24.01.2020 ВП № 59718764 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , IBAN UA2311596, відкритому в АТ КБ "Приватбанк" на ім`я ОСОБА_1 для отримання аліментів та заробітної плати. Зобов`язати заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна М.О. у строк протягом 3 (трьох) днів з моменту набрання чинності ухвали за результатами розгляду цієї скарги повідомити органи та установи, в які він направив копію постанови від 24.01.2020 ВП № 59718764 про арешт коштів боржника, про скасування судом постанови у відповідній частині.

В судовому засіданні представники боржника адвокат Соловйов В.М. та адвокат Скуратов Д.В. скаргу підтримали повністю, просили суд її задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної скарги з посиланням на те, що дії державного виконавця направленні на виконання рішення, виконанню якого боржник та її представники всіляко чинять перешкоди.

Представник органу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до судового засідання не з`явився, подав клопотання суду щодо залишення скарги від 14.02.2020 року без розгляду у зв`язку із зняттям арешту з карткового рахунку боржника ОСОБА_1 на який перераховуються заробітна плата та аліменти.

Представник заінтересованої особи Онищенко Л.А. просила суд задовольнити скаргу з тих підстав, що на картковий рахунок боржника перераховуються аліменти, в зв*язку із чим, в даному випадку порушуються права дитини.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріалами справи, суд дійшов до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, зобов`язання вчиняти певні дії.

На виконання рішення суду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист № 336/8190/15-ц, який пред*явлено до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, та за ним відкрито виконавче провадження.

Постановою заступника начальника Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Коцинян М.О. від 15.11.2019 ВП № 59718764, визначено місце побачення стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3

24.01.2020 заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняном М.О. в рамках виконавчого провадження ВП № 59718764 винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в Акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк", 305299 та усіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення виконавчого збору та штрафів на загальну суму - 12692,23 грн. (а.с 17-20).

Відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк" від 06.02.2020 № 8М14HDT5JKPH9567 ОСОБА_1 має в цьому банку, в тому числі, картковий рахунок № НОМЕР_2 …..5385, який обмежений згідно з постановою про накладення арешту ВП 597187764 від 24.01.2020 (а.с. 14). На вказаний картковий рахунок ОСОБА_1 перераховуються аліменти на дитину, а також заробітна плата.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Разом з цим, ст.43 Конституції України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю, що захищається законом.

В порушення вимог ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем у постанові про арешт коштів боржника від 24.01.2020 року в резолютивній частині було не зазначено щодо накладення арешту на усі рахунки боржника, окрім тих на яких за законом заборонено звертати стягнення, та також про кошти на які боржник отримує заробітну плату (картка зарплатна), а також призначений для перерахування аліментів та інших цільових виплат, на які за законом заборонено звертати стягнення.

Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Накладення арешту на всі рахунки боржника, в тому числі на картковий рахунок на який перераховується заробітна плата, повністю паралізувало життєдіяльність ОСОБА_1 , оскільки накладення арешту автоматично заблокувало рух грошових коштів і порушило права ОСОБА_1 на отримання заробітної плати. Окрім того, накладення арешту унеможливило і позбавило ОСОБА_1 розпоряджатися аліментами в інтересах дитини і спрямовувати їх (грошові кошти) на забезпечення першочергових потреб, зокрема у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієни, своєї дитини.

З наведеного виплаває, що дії державного виконавця під час здійснення виконання виконавчого провадження є неправомірними.

Проте, під час розгляду скарги в суді, постановою начальника відділу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) В.І. Логвін від 05.03.2020 року ВП №59718764 знято арешт з рахунку IBAN: 2311596, картковий рахунок НОМЕР_1 , банк АТ КБ «ПриватБанк», що належить боржнику ОСОБА_4 .

Суд встановивши, що на картковий рахунок знято арешт, відмовляє в задоволенні вимог в частині її скасування, оскільки на теперішній час порушення прав боржника у вказаній частині відсутні.

Разом з цим, державним виконавцем не доведено, що копію вказаної постанови ним направлено до виконання до установи, якій була надіслана постанова про арешт коштів боржника та сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В роз`ясненнях, які містяться у п.7постанови Пленуму Верховного суду №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження`зазначено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення таких дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідальною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи встановлені обставини, суд частково задовольняє скаргу ОСОБА_1 та визнає дії заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна М.О. в рамках виконавчого провадження ВП 59718764 щодо накладення арешту на кошти боржника неправомірними та зобов`язує його у строк протягом 3 днів з моменту набрання чинності ухвали за результатами розгляду скарги повідомити органи та установи, в які він направив копії постанови від 24.01.2020р. ВП 59718764 про арешт коштів боржника, про скасування постанови.

Керуючись ст.447, 451, 353 ЦПК України, ст.3, 13, 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна Меружана Оганесовича в рамках виконавчого провадження ВП 59718764 щодо накладення арешту на кошти боржника неправомірними.

Зобов`язати заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна Меружана Оганесовича у строк протягом 3 днів з моменту набрання чинності ухвали за результатами розгляду скарги повідомити органи та установи, в які він направив копію постанови від 24.01.2020 24.01.20.20 року ВП № 59718764 про арешт коштів боржника, про скасування постанови.

В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Суддя Ю.А.Галущенко