Справа № 440/1302/19 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 22-ц/811/4261/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 04 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними щодо безпідставного виклику працівників патрульної поліції, зведення наклепу та стягнення майнової шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Буського районного суду Львівської області від 04 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо безпідставного виклику працівників патрульної поліції, зведення наклепу та стягнення майнової шкоди, - відмовлено повністю.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції дійшов висновку ґрунтуючись на власних припущеннях, трактуючи на свій розсуд зміст постанови Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2019 р. у справі №440/1060/19, стверджуючи, що ніби-то судом закрито провадження за відсутністю складу у йогох діях адміністративного правопорушення лише з тих підстав, що правопорушення було вчинено не у громадському місці.

Вказує, що висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, оскільки у змісті постанови Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2019 р. у справі №440/1060/19 відсутні докази які б свідчили, що суд встановив у його діях факт вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_2 .

Відтак вважає, що виклик ОСОБА_2 працівників патрульної поліції був безпідставний.

Просить рішення Буського районного суду Львівської області від 04 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

25 лютого 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №440/1302/19 до вирішення та набрання законної сили рішенням у справі № 440/1170/19 за позовом ОСОБА_1 до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні останнього виходячи із наступних підстав..

Встановлено, що в провадженні Кам`янка - Бузького районного суду Львівскої області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У цьому випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК).

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України , за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду Україн від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Крім того, зупинення провадження у справі порушило б розумні строки розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

За наведених обставин, враховуючи що судом не встановлена неможливість розгляду даної справи без вирішення цивільної справи №440/1170/19 колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. ст. 251 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20 березня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.