Ухвала

17 березня 2020 року

м. Київ

справа № 205/3243/17

провадження № 61-21846ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у справі за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Яна Семенівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Скосарєва Вікторія Вікторівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Михайлович, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м. Дніпропетровська, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, витребування майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2019 року звернувся до Верховного Суду засобами поштового зв`язку з касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у вищевказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження, установленого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 13 січня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали, зокрема: запропоновано скаржнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням дати отримання рішення, поважних причин пропуску строку, надати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, надати докази невиконання судом апеляційної інстанції положень статей 272, 386 ЦПК України та сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Копію вказаної ухвали направлено на поштову адресу ОСОБА_1 , указану в касаційній скарзі.

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення з копією ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2019 року. Згідно з довідкою АТ «Укрпошта» причиною повернення листа є закінчення встановленого строку зберігання.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення виявлених недоліків до 09 березня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

У встановлений ухвалою від 07 лютого 2020 року строк на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: квитанція від 13 лютого 2020 року № МР_АВ020383АІА_12379595 про сплату судового збору у розмірі 9 600,00 грн та уточнена редакція касаційної скарги. Водночас докази на підтвердження не направлення копії постанови апеляційного суду від 17 травня 2018 року відповідно до статті 272 ЦПК України ОСОБА_1 не надав.

В уточненій редакції касаційної скарги заявник зазначає, що оскаржувана постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області була винесена 17 травня 2018 року за відсутності ОСОБА_1 , заявник зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи судами. На момент подання касаційної скарги копію постанови ОСОБА_1 не отримував, з повним текстом оскаржуваного судового ріщення ознайомився 01 грудня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається з інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року зареєстрована 14 серпня 2018 року, а 15 серпня 2018 року вона була оприлюднена.

Отже, з 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом оскаржуваної постанови на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому посилання заявника на необізнаність про розгляд справи в апеляційному суді, без підтвердження зазначених обставин належними доказами, не може бути визнане судом поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з тим, що заявник належним чином не підтвердивнаведені у клопотанні про поновлення процесуального строку підстави, що перешкодили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням процесуальних строків та які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судових рішень, зазначені ним підстави пропуску строку на касаційне оскарження слід визнати неповажними.

З урахуванням наведеного та відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для подання заяви про поновлення пропущеного строку з наведенням інших підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів на підтвердження наведених ним обставин, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 127, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року залишити без руху для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 17 квітня 2020 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков