Справа № 737/127/20
Проваждення № 2/737/120/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/127/20
за позовомОСОБА_1
до третя особа Куликівської селищної ради Приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощук В. О.
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування
учасники справи та представники:
позивачне з`явився
представник відповідачане з`явився
третя особа не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, за яким все своє майно заповів позивачу. Після його смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину. До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлий ОСОБА_3 за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Халімон Н. М. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В. О. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечень не має.

Позовна заява надійшла до суду 18 лютого 2020 року.

Суддя своєю ухвалою від 20 лютого 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 20 березня 2020 року.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 65/2013, яку надав приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Тимощук В. О. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою виконкому Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 544 від 25.09.2013, ОСОБА_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1948 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8).

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась, на випадок смерті ОСОБА_2 заповіту не залишила.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв її чоловік ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 100 від 22.01.2020, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про народження його матері ОСОБА_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7,11,12).

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів своєму онуку ОСОБА_1 . Заповіт складений 15 липня 2004 року, посвідчений секретарем Дрімайлівської сільської ради та виконкому Опанасенко Р. М., зареєстрований в реєстрі за № 43 (а.с. 18).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 65/2013, 25 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 та 08 жовтня 2013 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали приватному нотаріусу заяви в яких відмовилися від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 , зокрема від обов`язкової частки у спадщині.

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину, судом не встановлено.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. № 807/01-16 від 10.12.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.17).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 308 від 03.12.2019 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 19).

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1950 році (а.с. 20-22).

У виписках з погосподарських книг Дрімайлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2006-2015 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_3 . (а.с.15-16).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано до 05.08.1992 року, а саме в 1950 році, в період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв її чоловік ОСОБА_3 , спадкоємцем якого є позивач, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок загальною площею 75,2 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Б-1, веранда а-1, сараї а1-1, г-1, Г-1, г1-1, Д-1, літня кухня В-1) садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 20 березня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер