Провадження № 2/761/1209/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Мальцева Д.О.

при секретарі Чугаєва І.В.

представник відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просило відшкодувати в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.06.2016 по вул. П. Мирного, 10/8, сталася дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої був відповідач, що встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2016 у справі №757/32205/16-ц. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Mercedes-benz, д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 . Оскільки, на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та перераховано на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 24 049,49 грн. Позивач вважає, що у нього виникло право зворотної вимоги саме до винної особи в розмірі понесених витрат, що складає 24 049,49 грн., з огляду на що МТСБУ звернулося до суду.

Ухвалою суду від 28.05.2019 було відкрито провадження у справі за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без виклику сторін.

27.09.2019 представник відповідача була подана заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

27.09.2019 представник відповідача було подане клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

07.09.2019 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить відмовити з тих підстав, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та в матеріалах справи відсутні докази здійснення оплати відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на рахунок ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 04.10.2019 заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення проведення підготовчого засідання по справи залишено без задоволення. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

24.10.2019 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

28.11.2019 від сторони відповідача надійшли заперечення.

Ухвалою суду від 03.08.2020 було задоволено клопотання представника відповідача про допит свідка.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.06.2016 по вул. П. Мирного, 10/8, під час вибору безпечної швидкості відповідач не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Шкода, НОМЕР_2 , та Мерседес, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2016 у справі №757/32205/16-ц, відповідно якої відповідача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

15.05.2017 ОСОБА_3 звернулась до МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 16.06.2016.

Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування». Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

При цьому, на підтвердження позовних вимог позивачем надано формуляр платіжного доручення №1260189 від 05.10.2017, на якому відсутні будь-які позначки, штампи та підписи, що підтверджують проведення платіжного документа.

Окрім того, у позовній заяві вказується про те, що власником пошкодженого транспортного засобу Mercedes-benz, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , на рахунок якої було якої було відшкодовано шкоду з фонду захисту потерпілих. Поряд з цим, матеріали справи містять докази того, що наказом від 04.10.2017 №9072 МТСБУ було вирішено відшкодувати шкоду з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 .

Таким чином, долучені до позовної заяви документи не узгоджується з доводами позовної заяви та не свідчать про доведеність МТСБУ позовних вимог.

Також, суд вбачає за необхідне звернути увагу на наявний в матеріалах справи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладений між відповідачем та ПрАТ «СК «Альфа страхування» (Поліс №АІ/9063253), що свідчить про те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована. Так, відповідно до вказаного Полісу №АІ/9063253, він діє з 00:00 год. 02.04.2016 по 01.04.2017 включно.

Окрім того, матеріали справи свідчать і про те, що на момент ДТП транспортний засіб, яким керував відповідач, був забезпечений полісом АЕ/9545058 ТДВ СК «Альфа-гарант», терміном дії з 18:00 год. 15.06.2016 до 14.06.2017 включно, страхувальником за яким є ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована, суд приходить до висновку, що відповідач не є належним відповідачем у даній справи, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, та з урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро Українидо ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя