Справа № 383/1285/19
Номер провадження 2/383/65/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Оверченко Л.В.,

представника позивача адвоката Пономарьова О.В.,

представника відповідача - Бобринецької міської ради Кіровоградської області Остапчука О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу №383/1285/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, в якому просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 07 липня 2006 року вона зареєстрована та проживає у вказаному житловому будинку, та з моменту вселення вона відкрито володіє та користується ним без будь-яких договірних зобов`язань, за свої кошти проводить поточні та капітальні ремонти, регулярно сплачує обов`язкові платежі, а тому може набути право власності на це майно за набувальною давністю.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача - адвокат Пономарьов О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Бобринецької міської ради Кіровоградської області Остапчук О.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з тієї підстави, що право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року належить Бобринецькій міській раді Кіровоградської області, а позивачка з дозволу попереднього власника та з дозволу відповідача користується вказаним житловим будинком за договором про його збереження, при цьому стоїть на обліку в Бобринецькій міській раді як особа, що потребує покращення житлових умов, тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 1 та частини 3 статті 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять років з часу сплину позовної давності.

Згідно вказаної норми закону виникнення права власності, як набувальна давність, виникає при вирішенні юридичної долі задавненого майна, власник якого пропустив позовну давність і не може повернути собі майно назад. Потреба у набувальній давності виникає і у випадку придбання майна на законних підставах, коли власник втрачає необхідні докази свого статусу і проволодівши достатній час таким майном не може довести своїх прав.

Умовами виникнення права власності за давністю володіння є:

1)добросовісність; 2) відкритість; 3) безперервність: 4) тривалість володіння. Крім спливу набувальної давності, для виникнення права власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації необхідним є факт такої державної реєстрації.

Для набуття права власності на нерухоме майно, перебігу строку набувальної давності недостатньо. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Набувальна давність застосовується до випадків безтитульного володіння чужим майном.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Враховуючи зміст вимог ст. 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом встановленого законом строку.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Зі змісту висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постанові від 1 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вбачається, що при вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння.

Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

У постанові від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вказав на те, що за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідно до правової позиції Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висвітленої у постанові №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирiшеннi спорiв, пов`язаних iз набуттям права власностi за набувальною давнiстю, суди повиннi враховувати, зокрема, таке: володiння є добросовiсним, якщо особа при заволодiннi чужим майном не знала i не могла знати про вiдсутнiсть у неї пiдстав для набуття права власностi; володiння визнається вiдкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володiннi. Вжиття звичайних заходiв щодо забезпечення охорони майна не свiдчить про приховування цього майна; володiння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давностi.

Судом, з Інвентарної справи домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що власниками вказаного домоволодіння були: з 09.11.1935 року по 17.08.1982 року ОСОБА_2 , з 17.08.1982 року по 19.04.1991 року по 22.08.2001 року ОСОБА_3 , з 22.08.2001 року по 07.12.2009 року ОСОБА_4 , а з 07.12.2009 року по теперішній час власником вказаного житлового будинку є територіальна громада Бобринецької міської ради (а.с.102-104), що також підтверджується Свідоцтвом про право власності №58 від 07.12.2009 року (а.с.78). Остання набула права власності на цей будинок на підставі рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.11.2009 року, яким визнано вказане нерухоме майно відумерлою спадщиною, так як єдиний спадкоємець власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у встановленому законом порядку відмовилася від спадщини та Рішення виконавчого комітету Бобринецької міської ради №340 від 26.11.2009 року (а.с.75-77).

Також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 07.07.2006 року зареєстрована та проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується записами Домової книги (а.с.5-8).

Як вбачається із Договору від 07.08.2008 року ОСОБА_5 здала вказаний будинок за адресою: АДРЕСА_1 в найм позивачці ОСОБА_1 безстроково із метою утримання майна та його схоронності (а.с.101).

Згідно рішення виконавчого комітету Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 17 вересня 2008 року № 393 та списку громадян взятих на квартирний облік у виконкомі Бобринецької міської ради, ОСОБА_1 взято на квартирний облік при міськвиконкомі (а.с.99).

Згідно висновку про технічний стан конструкцій індивідуального житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 від 25 листопада 2009 року будинок має задовільний технічний стан та дозволяється його подальша експлуатація за призначенням, вказані обставини також підтверджуються й актом обстеження земельної ділянки, будівель та споруд домоволодіння в АДРЕСА_1 від 06 березня 2020 року (а.с. 14-16, 100).

Згідно довідки від 31.01.2020 року № 35, виданої комунальним підприємством «Комунальник» Бобринецької міської ради ОСОБА_1 проживаюча за адресою АДРЕСА_1 заборгованості за електроенергію та вивезення твердих побутових відходів за 2009-2019 роки не має (а.с. 74).

Допитана в судовому засіданні, як свідок позивач ОСОБА_1 показала, що вона разом з дітьми, з відома та за згодою представників Бобринецької міської ради, на умовах тимчасового проживання з 2006 року по теперішній час проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 як наймач з метою його схоронності, в якому під час проживання проводила ремонт та сплачувала комунальні послуги.

Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_6 показала, що знайома з позивачем з 2009 року, оскільки проживає разом з нею по сусідству. Вказала, що будинок в неї аварійний та постійно потребує ремонту. Зазначила, що позивач, з метою підтримання будинку в належних для проживання умовах, постійно проводила його косметичний ремонт.

Всі ці встановлені вище обставини вказують на те, що позивачка ОСОБА_1 проживаючи з 07.07.2006 року по теперішній час в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 не була безтитульним володільцем майна, оскільки винаймала його, а згодом зі згоди власника в особі Бобринецької міської ради Кіровоградської області проживала там тимчасово з метою схоронності майна, що свідчить про виникнення між позивачем та власником будинку правовідносин, які регулюється нормами ЦК України та на наявність у позивача певного юридичного титулу, що у свою чергу це спростовує доводи позивача щодо добросовісності володіння будинком в розумінні ст.344 ЦК України, так як вона знала про відсутність у неї підстав для набуття права власності на вказаний житловий будинок, який протягом усього часу користування мав іншого власника, також спростовує факт відсутності договірних відносин між нею та власником.

Суд вважає, що саме по собі користування спірним будинком позивачкою з 07.07.2006 року, сплата комунальних платежів та проведення там ремонтних робіт не дає підстави для задоволення позовних вимог про набуття права власності за набувальною давністю на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України.

Отже, позивач не довела тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог, не надала належних та допустимих доказів на їх обґрунтування. При цьому, судом створено всі умови для змагального процесу, роз`яснено сторонам їх права та обов`язки, вказано на необхідність подання додаткових доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено безтитульності володіння житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , та не доведено інших підстав, передбачених ст.344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно, отже суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Пономарьов Олег Валентинович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001096 від 01 березня 2019 року.

Відповідач: Бобринецька міська рада Кіровоградської області, код ЄДРПОУ 04055239, юридична адреса: вулиця Незалежності, 80 місто Бобринець Кіровоградської області, поштовий індекс 27200.

Повне судове рішення складено 19.03.2020 року.

Суддя І. М. Адаменко