Номер провадження: 22-ц/813/1054/20
Номер справи місцевого суду: 504/2700/17
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб, що беруть участь у справі:

Позивач- ОСОБА_1

Представник позивача- ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.05.2019 року у справі за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

-про розірвання шлюбу, поділ спільного майна, що набуто подружжям за час шлюбу,

-припинення права власності,

-стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА та АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами в котрих зазначав, що 01.02.1997 року між сторонами укладено шлюб За час шлюбу подружжям придбано:

-автомобіль Great Wall Hover, 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3

-житловий будинок загальною площею 37,1 кв.м., який розташований на земельній ділянці 946 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості, про поділ автомобіля та житлового будинку, посилаючись на правовий механізм ст. ст. 69, 71 СК України, ст. 365 ЦК України позивач просив його позов задовольнити та :

-розірвати шлюб укладений 01.02.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , та зареєстрований виконавчим комітетом Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області;

- поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, а саме, припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житловий будинок, загальною площею 37,1 кв.м., який розташований на земельній ділянці 946 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на житловий будинок, загальною площею 37,1 кв.м., який розташований на земельній ділянці 946 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в порядку грошової компенсації різниці вартості половини спільного майна набутого подружжям за час шлюбу у сумі 13132 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.05.2019 року Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який укладений 01.02.1997 року та зареєстрований виконавчим комітетом Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 2 від 01.02.1997 року.

Рішення після набрання ним законної сили в цій частині направлено до Лиманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ в Одеській області для поставлення відмітки у актовому записі про шлюб.

Поділено спільне майно що є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 шляхом визнання за кожним з них права власності по одній другій у житловому будинку, площею 37,1 кв.м., який розташований на земельній ділянці 946 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Повернуто з р/р № 5435, отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код 26302945, МФО банку 820172, Банк Держказначейська служба України м. Києв, грошові кошти в сумі 13132,00 грн. на користь ОСОБА_1 , які внесені як грошова компенсація різниці вартості половини майна набутого подружжям.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, в частині позовних вимог щодо поділу майна подружжя, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що 14 серпня 2017 року ОСОБА_3 самовільно забрала з подвір`я автомобіль Great Wall Hover 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Враховуючи,що вартість житлового будинку - 260 264 грн., перевищує вартість автомобіля -234 000 грн. та в зв`язку з тим, що позивачем внесено на депозитний рахунок різницю між вартістю будинку та автомобіля у розмірі 13 132 грн., в порушенні вимог ст.365 ЦК України районний суд не припинив право спільної сумісної власності на нерухоме майно та безпідставно повернув йому 13 132 грн.

Заявник зазначає, що автомобіль ОСОБА_3 відчужено, а тому з врахуванням вартості, слід виділити йому частку - 247 132 грн., що дорівнює 95% будинку оскільки частка відповідачки є незначною - 5% з врахування відчудженого нею автомобіля.

Заявник зазначає, що районний суд не взяв до уваги, що відповідачка не проживає у спірному житловому будинку, визнання за ним права власності на будинок не призведе до порушення прав відповідачки.

При цьому посилається на те, що вартість спірного будинку визначена висновком від 08.09.2017 року( сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 354/15 від 30.04.2015 року ),а вартість автомобіля визначено за методом аналогів продажу в Інтернет ресурсі.

Заявник зазначає, що районний суд не в повному обсязі з`ясував обставини ,які мають значення для правильного вирішення спору,неправильно та неповно дослідив докази,що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також неправильно застосував норми матеріального права, що в силу ст.376 частини1 п.п. 1-4 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відзив на апеляційну скарзі до апеляційного суду не надійшов.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином .

В силу ст.372 частини 2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,що з`явились,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 01.02.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюбу, актовий запис № 2 від 01.02.1997 року, вчинений виконавчим комітетом Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Від цього шлюбу народжені син- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі договору купівлі - продажу від 04.03.2002 року, який засвідчений ОСОБА_8 , державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори, і внесений до реєстру за № 512, ОСОБА_3 набула у власність житловий будинок загальною площею 37,1 кв.м., який розташований на земельній ділянці 946 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі довідки рахунку від 30.09.2010 року, у сервісному центрі № 5141 РСЦ МВС в Одеській області 17.12.2010 року за ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль Great Wall Hover, 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зі змісту довідки від 15.02.2018 року № 31/15-8зі Регіонального сервісного центру в Одеській області судом встановлено, що 30.08.2017 року автомобіль Great Wall Hover, 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , перереєстрований на ОСОБА_9 , і виданий державний номерний знак НОМЕР_3 .

Позивачем до справи надано висновок СПД ОСОБА_10 від 08.09.2017 року про вартість спірного житлового будинку, яка становить 260264,00 грн.

Вартість спірного автомобіля позивачем визначена самостійно за методом аналогів продажів в інтернет ресурсі, - 9 тис. доларів США.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута

за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Розглядаючи справу №554/8023/15-ц, Велика палата дійшла висновку, що, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільно нажитого майна, так і з`ясувати час і джерела його придбання (постанова від 3.07.2019).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Згідно із частиною п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

З врахуванням зазначеного,судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи питання про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд першої правомірно застосував положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Виходячи з того, що ОСОБА_3 не надавала своєї згоди на отримання грошової компенсації за свою частку у спільному майні, набутому подружжям, а спірний будинок не може бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнав ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу, і залишив майно у їх спільній частковій власності.

Посилання позивача на зарахування грошової компенсації від відчуження відповідачкою автомобіля правомірно не прийнято районним судом до уваки , оскільки якщо один із подружжя здійснив відчуження спільного майна, або використав його на свій розсуд проти волі іншого та не в інтересах сім`ї, або приховав його, таке майно або його вартість ураховується при його поділі.

Виходячи з того, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсут, а вимоги щодо врахування вартості автомобіля при поділі житлового будинку є безпідставними, районний суд правомірно повертув позивачеві суму коштів внесених ним на депозитний рахунок суду, що не позбавляє права на звернення до суду з вимогами щодо його поділу.

Не проживання відповідачки у спірному житловому будинку не скасовує презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.05.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 16.03.2020 року .

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра