Справа № 362/250/18
Провадження № 2/362/158/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
за участі: секретаря - Яренко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО РОНГО" Сінькевич Тетяни Василівни, Комунального підприємства" Центр розвитку та інвестицій Васильківського району, Васильківської районної державної адміністрації про визнання недійсним та скасування акту та державної реєстрації, -
Вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 та відомості, внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають дійсності та грубо порушують права Позивача, так як з моменту винесення розпорядженням Васильківською районною державною адміністрацією № 416/1.40, яким Позивачу надано в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 30,4 га та отримання Державного акту на право постійного користування землею, будь-якими державними органами не приймалось рішення про вилучення вказаної земельної ділянки із постійного користування Позивача.
З огляду на вищевикладене, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідачі, які були повідомлені про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не подали.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи та надані суду документи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, а органи влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
У ст. 14 Конституції України закріплено те, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст.142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування серед іншого є земля та природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Згідно ч.1 ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно із ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:
б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав:
в) визнання угоди недійсною;
г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
ґ) відшкодування заподіяних збитків;
д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Судом встановлено, що 20.08.1997 р. розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 416/1.40 ОСОБА_1 надано в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 30,4 га, з них 28,4 га - ріллі, 1,7 га - пасовищ, 0,3 га - шляхів, яка розташована на території Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області (за межами населеного пункту).
Як вбачається з Інформаційної довідки № 110064152 від 08.01.2018 р. щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (копія додається) Позивачу стало відоме наступне:
Реєстрація була здійснена на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№253344, виданий 29.06.2005 Васильківським районним відділом земельних ресурсів.
- 29.12.2017 р. тим же реєстратором було припинено право власності Відповідача 2 на вказану земельну ділянку та зареєстровано право власності на Відповідача 1 на підставі акту оцінки та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу б/н від 28.12.2017 року та протоколу установчих зборів засновників № 1 від 22.12.2017 р.
Щодо встановленої судом хронології фактичних обставин, які передували та сталипідставою для реєстрації права власності.
Так, дослідженням наданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів встановлено наступне.
Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 25.04.2019 р. було встановлено наступне.
Разом з тим встановлено, що державним реєстратором речових прав не нерухоме майно Кантерук Олександром Адамовичем КП «Центру розвитку та інвестиції Васильківського району» зареєстровано 09.12.2017 право приватної власності на вказану земельну ділянку за номером запису права приватної власності 23929039 за гр. ОСОБА_2 . Водночас, вказана реєстрація речових прав, згідно наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, була здійснена на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ №253344 виданого 29.06.2005 р. Васильківським районним відділом земельних ресурсів. Також,Ю під час здійснення контрольного заходу, за інформацією Відділу у Васильківському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області встановлено, що другий примірник Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №253344 в архіві відсутній, а відповідно до наявних у Відділі Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, запис про реєстрацію вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку відсутні.
В подальшому вказану земельну ділянку, зазначений вище державний реєстратор речових прав Кантерук О.А. на підставі акту оцінки та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, серія та номер: б/н, виданий 28.12.2017 р., зареєстрував на праві приватної власності за ТОВ «Агро Ронго» 29.12.2017 р. за номером запису про право власності : 24296448.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України - право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Ч. 2 ст. 158 ЗК України передбачає, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.
Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність, чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Аналізуючи зазначене, слід зробити висновок, що для отримання безоплатно у власність земельної ділянки за вищевказаною адресою особа, зокрема, відповідач ОСОБА_2 мала звернутися у встановленому законом порядку з відповідним клопотанням до відповідного органу місцевого самоврядування, отримати та у встановленому законом зареєструвати державний акт.
Однак, як свідчать вищезазначені відомості, право користування позивача зазначеною земельною ділянкою в передбачений законом спосіб не припинялось, рішення про вилучення вказаної земельної ділянки із постійного користування Позивача не приймалось, державний акт про право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку не видавався, що дає підстави суду вважати його таким що не видавався, підробленим. Доказів протилежного відповідачами суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.
Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В статті 1 цього Закону зазначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно являє собою офіційне визнання та підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон) державний реєстратор прав на нерухоме майно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Відповідно до положень ст.ст. 2, 4 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту, зокрема, припинення прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно підлягають обов`язковій державній реєстрації.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкт.
Ч. 3 ст. 3 Закону передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.
Ст. 26 Закону передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Крім того відповідно до ч.4 ст. 26 вищевказаного закону, зазначається, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.
Відповідач ОСОБА_2 внаслідок здійсненої на її ім`я реєстрації вказаної земельної ділянки незаконно набула право власності на неї, а тому подальше відчуження спірної земельної ділянки суперечать вимогам ст.ст.317,328 ЦК України.
Таким чином, юридичні чи фізичні особи, не могли законно набути права приватної власності на вказану земельну ділянку. Натомість вони набули такого права власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності на землю стало можливим у результаті протиправного вчинення дій реєстратором, а саме внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Кантеруком Олександром Адамовичем, який працює у Комунальному підприємстві «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» відомостей, які фактично не відповідають дійсності.
Зважаючи на встановлені судом обставини, та вимоги ст.ст.330,388 ЦК України, оскільки спірна земельна ділянка неправомірно, в порушення чинного законодавства зареєстрована за відповідачами, позов ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту та скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, є обґрунтованим, доведеним, законним та ефективним способом захисту порушених прав позивача, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Жодних доказів того, що ОСОБА_2 набула право власності або користування спірною земельною ділянкою у встановленому законом порядку суду надано не було.
Відповідно дост.141 ЦПК України , у зв`язку з звільненням позивача від сплати судового збору, з відповідача н в дохід Держави підлягають стягненню судові витрати щодо трьох заявлених вимог немайнового характеру на загальну суму 2114,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО РОНГО", ОСОБА_2 , Комунального підприємства" Центр розвитку та інвестицій Васильківського району, Васильківської районної державної адміністрації про визнання недійсним та скасування акту та державної реєстрації, - задовольнити
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО РОНГО", ОСОБА_2 , Комунального підприємства" Центр розвитку та інвестицій Васильківського району в дохід Держави 2114,40 грн. судового збору в рівних частинах, а саме по 704,80 грн. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко