№ 207/4108/19
№ 2/207/525/20
23 березня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Мозоль О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію дитини за фактичним місцем проживання без згоди батька,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію дитини за фактичним місцем проживання без згоди батька.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона та відповідач ОСОБА_2 з 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було розірвано за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 січня 2011 року.
Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення стосунків, ними було визначено місце проживання дитини саме з нею.
Відповідач за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.11.2009 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 Однак аліментів не сплачував.
За вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.09.2015 року був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України.
ОСОБА_2 останні сім років не бере участі у вихованні сина, не піклується про нього, не цікавиться його розвитком та станом здоров`я. Зараз син перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, проживає разом з нею в будинку АДРЕСА_1 , але фактично зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 . Відповідач добровільно надати згоду для перереєстрації дитини відмовляється, тому вона змушена звернутись до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 02 червня 2007 року, який був розірваний 17.01.2011 року, що підтверджується рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.
В шлюбі у сторін народилась дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження дитини.
Однак, дитина мешкає із позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 710/5 від 19.12.2019 року та Актом про проживання №32 від 19.12.2019 року.
Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.11.2009 року відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Однак аліментів не сплачував.
За вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.09.2015 року ОСОБА_2 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України.
Позивачка зверталась до Відділу реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради з приводу зняття з реєстрації місця проживання її та її малолітньої дитини ОСОБА_3 , з адреси: АДРЕСА_3 , однак їй було відмовлено в зв`язку з тим, що в заяві на зняття з реєстрації дитини була відсутня згода батька дитини.
Судом також встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 46,8 кв.м., у якій позивачка має намір зареєструвати малолітню дитину - належить на праві власності її батькові ОСОБА_6 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 27.12.2017 року.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ч.1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об`єктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків, і де саме може створити кращі умови для життя дитини.
Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Статтею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
За вимогами ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Як встановлено, позивач не має можливості отримати від відповідача згоду на реєстрацію місця проживання дитини, оскільки відповідач відмовився добровільно надати згоду.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» нормативно-правовий акт № 789-XII від 27.02.1991, постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків. А тому суд вважає, що із урахуванням законних інтересів дитини, необхідно надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання та дозволити реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька.
Керуючись ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 6, 10, 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 7, 141, 160-161 СК України, ст.ст. 12-13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 284, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію дитини за фактичним місцем проживання без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на зняття з реєстрації місця проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з адреси: АДРЕСА_3 , без згоди батька дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та надати дозвіл на здійснення реєстрації малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Л.О. Бистрова