ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/70/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участі:

скаржника Трєт`яка С.В.

заінтересованої особи ОСОБА_1

державний виконавець не з`явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Осовська Вікторія Вікторівна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Осовської В.В., за вимогами якої, з урахуванням заяв про уточнення скарги, просив:

-визнати незаконними дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Київ Осовської В.В., щодо проведення розрахунку від 01.08.2019 суми заборгованості по сплаті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів та до повноліття дитини на підставі виконавчого листа № 753/19791/15-ц від 16.03.2016, виданого Дарницьким районним судом м. Києва та зобов`язати виконавця провести перерахунок суми заборгованості за весь період розрахунків заборгованості, з урахуванням дотримання ст. 81 СК України та вирахуванням усіх податків та зборів з середньостатистичної заробітної платні робітника даної місцевості згідно даних Державної служби статистики України;

-визнати незаконним і скасувати розрахунок суми заборгованості по сплаті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів та до повноліття дитини на підставі виконавчого листа № 753/19791/15-ц від 16.03.2016, виданого Дарницьким районним судом м.Києва, який затверджений державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ - Осовської В.В. від 01.08.2019;

-постановити окрему ухвалу, якою: встановити наявні порушення з боку державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ - Осовської В.В. щодо вимог чинного законодавства, а саме з порушень ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в зв`язку з невиконанням ухвали апеляційного суду м. Києва від 08.08.2018 щодо відповідного перерахунку заборгованості по аліментах по виконанню виконавчого листа № 753/19791/15-ц від 16.03.2016.

Обгрунтовуючи вимоги скарги скаржник посилається на те, що станом на 01.08.2019 розрахунок суми заборгованості по сплаті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, що стягнуті на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів та до повноліття дитини на підставі виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва № 753/19791/15-ц від 16.03.2016 - в сумі 91 973 грн. 27 коп., проведено державним виконавцем з порушеннями вимог чинного законодавства - без врахування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2018. Вказує на те, що 27.08.2019 він отримав листа державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Осовської В.В. з новим розрахунком заборгованості від 01.08.2019, в якому оскаржена сума боргу склала 91 973 грн. 27 коп. За час перебування вказаного виконавчого листа на виконанні змінилося чотири державних виконавці. Він неодноразово звертався до виконавця Осовської В.В. з заявами, в яких просив виконати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2018, в частині, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.08.2018. Неодноразово нагадував виконавцю про пропущені строки, на відсутність відповіді, а також просив надати йому особисто реквізити для сплати необхідних платежів по аліментах самостійно на рахунок органу державної виконавчої служби, мотивувавши це як більш ефективний засіб для обліку та контролю необхідних та своєчасних надходжень по аліментах. Вказав, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні більшість його заяв та клопотань. Виконавцем порушені положення п. 1 ст.28 Закону «Про виконавче провадження», а саме необхідність направлення документів сторонам провадження не пізніше наступного дня з дня їх винесення. У оспорюваній довідці-розрахунку виконавцем вказується у третьому абзаці про «розрахунковий період з січня 2016 по травень 2015 рік». У таблиці-розрахунку в графі за травень місяць вказано надходження по сплаті аліментів у сумі 2757,41, хоча ця сума була сплачена тільки у травні після 10-го числа з розрахунку за квітень - як частка доходу на час працевлаштування у ФОП Мустафаєв , звідки він звільнився саме 30.04.2019. Вказав, що заборгованість у нього за травень 2019 року відсутня, оскільки у цьому місяці він вже не був офіційно працевлаштований. Аліменти за травень 2019 року необхідно розраховувати з середньої заробітної плати по місцевості, де боржник зареєстрований, проживає, чи має дохід чи майно. Оскільки він не проживає, не працює, не зареєстрований та не має майна у м. Києві, а написав заяву до виконавця про переважне місце перебування в Київській області, а саме у м. Українка Обухівського району, що підтвердила стягувач у заяві за № 526 від 10.01.2018, то і заборгованість за аліментами повинна визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника по Київській області, яка складає за травень та червень місяці відповідно 10 776 та 11130 грн., згідно даних з сайту Міністерства Юстиції України. На обґрунтування вимог скарги надав свій розрахунок, в якому зазначив усі офіційні платежі по аліментам. Крім того, просив суд врахувати, що окрім аліментів він несе додаткові витрати на дитину для її розвитку та відпочинку. Саме з урахуванням додаткових витрат, які по суті є сплаченими аліментами безпосередньо дитині, вважав, що в нього немає заборгованості, а навіть існує переплата.

17.01.2020 від державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Осовської В.В. надійшов відзив на скаргу, в якому остання вказала, що 25.07.2018 державним виконавцем Сніжинським Т .Є . нарахована заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2 у період з 12.12.2017 по 25.07.2018, згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», яка станом на 25.07.2018 становить 90483,08 грн. Розрахунок заборгованості по аліментам направлено сторонам виконавчого провадження для ознайомлення та належного виконання. 08.08.2018 боржник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій оскаржував довідку розрахунок від 25.07.2018. 21.02.2019 Київським апеляційним судом міста Києва винесено постанову № 753/15244/18 про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 . Згідно довідки про доходи, боржник працював у ФОП « ОСОБА_9 », та отримував заробітну плату. 01.08.2019 державним виконавцем сформовано довідку розрахунок по аліментам, згідно якої заборгованість по аліментам станом на 01.08.2019 становить 91973,27 грн. Просила відмовити в задоволенні скарги, через її безпідставність.

17.01.2020 від скаржника надійшла відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити скаргу в повному обсязі. Вказав, що він вперше оскаржив розрахунок відділу державної виконавчої служби до суду від 12.12.2017, а розрахунок заборгованості по аліментам від 17.11.2017 він не отримував, тому посилання державного виконавця на нього є безпідставні. Посилався на те, що рішення суду апеляційної інстанції від 08.08.2018, яке зобов`язувало орган державної виконавчої служби зробити перерахунок заборгованості від 12.12.2017 не виконано та повністю ігнорується виконавцями. Усі послідуючі розрахунки заборгованості базуються на невірному розрахунку від 12.12.2017. Звернув увагу суду на те, що в повному обсязі протиправні дії виконавців підтримує стягувач, а його штучний борг по аліментам позбавляє його права на перетин державного кордону.

У судовому засіданні скаржник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити скаргу.

Державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Осовська В.В. просила розглядати справу за її відсутності та відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_1 заперечувала проти вимоги скарги через їх безпідставність та необгрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи, виконавчого провадження, перевіривши доводи учасників справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.03.2016 Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 753/19791/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2015 і до повноліття дитини.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018 у справі № 753/92/18 було визнано неправомірними дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Петренка М.О. щодо проведення розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу до повноліття дитини за виконавчим листом Дарницького районного суду міста Києва №753/19791/15-ц від 16.03.2016 у зведеному виконавчому провадженні №53660812, та скасовано розрахунок суми боргу, зобов`язано державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Петренка М.О. провести перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 за аліментами, виходячи з фактичного доходу, отриманого ОСОБА_2 після відрахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.10.2017 по 12.12.2017 та даних щодо місця проживання та реєстрації боржника, починаючи з 07.08.2015.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 08.08.2018 у справі №753/92/18 було скасовано ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018 в частині зобов`язання державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Петренка М.О. провести перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 за аліментами, які сплачуються ним за виконавчим листом Дарницького районного суду міста Києва № 753/19791/15-ц від 16.03.2016 у зведеному виконавчому провадженні № 53660812, виходячи з даних щодо місця проживання та реєстрації боржника, починаючи з 07.08.2015 та в цій частині винесено постанову про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018 залишено без змін.

Таким чином, ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018 у справі №753/92/18 була залишена без змін та набрала законної сили в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Петренка М.О. щодо проведення розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу до повноліття дитини за виконавчим листом Дарницького районного суду міста Києва №753/19791/15-ц від 16.03.2016 у зведеному виконавчому провадженні №53660812, скасування розрахунку суми боргу і зобов`язання державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Петренка М.О. провести перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 за аліментами, виходячи з фактичного доходу, отриманого ОСОБА_2 після відрахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.10.2017 по 12.12.2017.

В подальшому ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суд м. Києва зі скаргою від 08.08.2018, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сніжинського Т.Є. щодо проведення розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів та зобов`язати його перерахувати суму заборгованості згідно з ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018; визнати незаконним і скасувати затверджений 25.07.2018 державним виконавцем Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сніжинським Т.Є. розрахунок суми заборгованості по сплаті аліментів; визнати незаконними дії державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сніжинського Т.Є. щодо видачі довідки до Державної прикордонної служби України від 25.07.2018, яка затверджена начальником Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Зайцем А.М., та зобов`язати його направити скасування цієї довідки до Державної прикордонної служби України з обов`язковим наданням завіреної копії цього скасування ОСОБА_2 ; визнати незаконними дії державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Петренко М.О. щодо видачі постанови від 21.02.2018 про обмеження ОСОБА_2 у виїзді за кордон та зобов`язати діючого державного виконавця направити скасування цієї постанови до Державної прикордонної служби України з обов`язковим наданням завіреної копії цього скасування ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22.10.2018 відмовлено в задоволенні вимог скарги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду 21.02.2019 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому, судом апеляційної інстанції в постанові від 21.02.2019, зокрема були встановлені наступні обставини.

У виконавчому листі вказано, що боржник ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Зазначений виконавчий лист пред`явлено стягувачем ОСОБА_1 до виконання у Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

На підставі виконавчого листа та заяви стягувача про примусове виконання рішення суду старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Абаріновим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 50642132.

Згідно з заявою боржника від 22.08.2016, яка була подана ним до державної виконавчої служби, з червня 2016 року він був скорочений з місця його роботи.

Згідно з наказом № 29-к від 01.06.2016 Всеукраїнського благодійного фонду «Соціальне партнерство», засвідчена копія якого долучена до матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_2 звільнено 01.06.2016 з посади виконавчого директора за угодою сторін.

Відповідно до копії довідки, ОСОБА_2 працював у Всеукраїнському благодійному фонді «Соціальне партнерство» з 09.02.2015 та займав посаду виконавчого директора.

Згідно відповіді на запит державного виконавця від 20.10.2017 до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у м. Києві, ОСОБА_2 був зареєстрований у АДРЕСА_1 , 07.08.2015 знятий з реєстрації та вибув до смт. Українка, Обухівський район, Київська обл.

Згідно відповідей на запити державного виконавця від 10.11.2017 до Державної фіскальної служби України, Пенсійного Фонду України про джерела отримання доходів боржників, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє відоме місце роботи про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформації не знайдено.

Згідно довідки від 15.11.2017 ТОВ «Мультмакс», ОСОБА_2 з 05.10.2017 працював у товаристві та займав посаду виконавчого директора з посадовим окладом у 5 000 грн.

Згідно наказу ТОВ «Мультмакс» від 05.02.2018, ОСОБА_2 був звільнений 05.02.2018 за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України.

Згідно довідки від 01.08.2018, ОСОБА_2 з 01.08.2018 працював у ФОП ОСОБА_9 на посаді заступника директора з посадовим окладом 3723 грн. на місяць.

Згідно наказу ФОП ОСОБА_9 від 26.04.2019 ОСОБА_2 був звільнений 26.04.2019 з посади заступника директора за угодою сторін.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.07.2019 заборгованість по аліментам ОСОБА_2 становить 90834 грн. 76 коп.

Як вже зазначалося раніше, постановою Апеляційного суду міста Києва від 08.08.2018 було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині вимог про зобов`язання державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Петренка М.О. провести перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 за аліментами, які сплачуються за виконавчим листом Дарницького районного суду міста Києва № 753/19791/15-ц від 16.03.2016 у зведеному виконавчому провадженні № 53660812, виходячи з даних щодо місця проживання та реєстрації боржника, починаючи з 07.08.2015. Таким чином, набравшим законної сили судовим рішенням визнано правильність проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по аліментам в сумі 68810.83 грн. за період з 13.10.2015 по 04.10.2017.

Крім того, як встановив Київський апеляційний суд у постанові від 21.02.2019, за розрахунком заборгованості державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Петренко М.О. згідно довідки № 50642132/7 станом на 12.12.2017 розмір нарахованих аліментів за період з 05.10.2017 по 12.12.2017 визначався: 1397.84 грн. за 26 днів жовтня 2017 року, 1666.66 грн. листопад 2017 року та 645.16 грн. за 12 днів грудня 2017 року, тобто виходячи з 1/3 частини доходу боржника та пропорційно кількості днів періоду заборгованості, що цілком відповідає вимогам виконавчого документа, наданим боржником доказам отриманого ним доходу (заробітку в розмірі 5000 грн. щомісячно у вказаний період) та ухвалі Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018 в її частині, яка набрала законної сили про проведення розрахунку заборгованості по аліментам за цей період виходячи з фактичного доходу платника аліментів.

Доводів незаконності дій державного виконавця чи неправильності проведеного ним розрахунку в сумі 20 962.58 грн. заборгованості по аліментам за період з 13.12.2017 до 25.07.2018 за змістом подана скарга ОСОБА_2 не містила.

Тому, суд апеляційної інстанції відхилив відповідні доводи апелянта про неврахування і невиконання державним виконавцем ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018 під час проведення розрахунку заборгованості по аліментам від 25.07.2018 та визнав вказаний розрахунок заборгованості законним і обґрунтованим.

З огляду на положення частини 4 ст. 82 ЦПК України, суд визнає встановленими вказані обставини.

Разом з тим, суд досліджуючи матеріали поданої скарги, з урахуванням заяви про уточнень вимог від 17.01.2020, вважає безпідставними посилання ОСОБА_2 на нововиявлені обставини та обов`язок суду переглянути розрахунок в цілому, починаючи з дня пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки усі доводи боржника були дослідженні при розгляді скарг останнього судами першої та апеляційної інстанції.

Вимоги заявника щодо зобов`язання державного виконавця перерахувати суму заборгованості згідно з ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18.05.2018 стосується стадії виконання набравшого законної сили судового рішення і додаткового ухвалення судового рішення не потребує, тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд при розгляді вказаної скарги перевіряє доводи, що викладені у скарзі щодо незаконності розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , складеного державним виконавцем за період з 25.07.2018 по 01.08.2019.

Так, згідно матеріалів виконавчого провадження та пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні, у період з 01.08.2018 по 26.04.2019 останній працював у ФОП ОСОБА_9 на посаді Заступника директора з посадовим окладом 3723 грн. на місяць. Таким чином, аліменти за період з серпня 2018 по квітень 2019 нараховувалися держаним виконавцем виходячи з 1/3 частини доходу боржника отриманого у ФОП ОСОБА_9 та пропорційно кількості днів періоду заборгованості, що цілком відповідає вимогам виконавчого документа, наданим боржником доказам отриманого ним доходу.

В подальшому ОСОБА_2 офіційно не працював, а за відсутності відомостей щодо місця роботи ОСОБА_2 в офіційних базах даних (ДФС, ПФУ) державний виконавець дійшов вірного висновку про необхідність розрахунку заборгованості на підставі ч. 2 ст. 195 СК України, при цьому державний виконавець правильно застосував для обрахунку заборгованості інформацію Головного управління статистики у м. Києві щодо розміру середньомісячної заробітної плати на одного середньооблікового працівника по м. Києву, починаючи з травня 2019 року по липень 2019 включно, оскільки боржник у порушення ст..ст. 77, 78, 81, 83 ЦПК України не надав жодного доказу на підтвердження того, що він не проживає у м. Києві.

Так, згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, до повноважень державного виконавця належить визначення, чи є достовірною подана сторонами виконавчого провадження інформація.

Так, згідно ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частиною 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Так як, боржником довідки з місця роботи до державного виконавця за період з травня 2019 року по 01 серпня 2019 року не надавалися, тому розрахунок заборгованості проводився згідно інформації Головного управління статистики у м. Києві щодо середньомісячної заробітної плати на одного середньооблікового штатного працівника по м. Києву.

Як вказує ОСОБА_2 він неодноразово звертався до державного виконавця та повідомляв, що його переважне місце знаходження у Київській області в м. Українка, водночас не підтверджував зареєстроване місце проживання чи місце реєстрації у вказаній місцевості. Обов`язок щодо повідомлення про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну реєстрації) Законом України «Про виконавче провадження» покладається саме на сторін виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що розрахунок суми заборгованості по сплаті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів та до повноліття дитини на підставі виконавчого листа № 753/19791/15-ц від 16.03.2016, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, який затверджений державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ - Осовською В.В. від 01.08.2019 є законним та обгрунтованим.

З вищенаведених підстав не підлягають задоволенню і вимоги скаржника про винесення окремої ухвали відносно державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ - Осовської В.В., оскільки при винесенні оспорюваного розрахунку заборгованості остання діяла правомірно, в межах своїх повноважень.

Так, згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Осовська Вікторія Вікторівна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.