Провадження № 2/522/287/20
УХВАЛА

19 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко А.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про визнання дій та бездіяльності неправомірними та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про визнання дій та бездіяльності неправомірними та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

У підготовчому засіданні 19.03.2020 року ОСОБА_1 заявив відвід судді Бондарю В.Я., який мотивував тим, що суддя Бондар В.Я. 31.07.2012 року в справі Барського проти ОСОБА_2 та інших (справа №2-3957/2011) демонстративно і злісно порушив процесуальні права його як позивача, винесли рішення, яким відмовили у всіх позовних вимог з тих підстав, що квартира АДРЕСА_1 йому ніби то не належить. В його справі мала брати участь прокуратура, втім вона відмовилася, на думку ОСОБА_1 це якось пов`язано з вказівками судді. Європейський суд з прав людини стягнув з держави на користь ОСОБА_1 кошти за затягування розгляду справи, а кримінальне провадження щодо злочинів проти правосуддя так і не були відкриті. Крім того, на розгляді у судді були інші справи ОСОБА_1 , рішення за якими він також вважає неправосудними.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Частиною 3 статті 40 ЦПК України встановлено, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні, суд вважає заявлений відвід безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

На думку заявника суддя упереджений, у зв`язку з тим, що виніс рішення про відмову у задоволені позову у справі №2-3937/2011 року, яке ОСОБА_1 вважає «замовленим».

Рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-3937/2011 від 31.07.2012 року залишено без змін Постановою Апеляційного суду Одеської області від 09.11.2012 року.

Позивач вважає протиправним рішення, що набрало законної сили після перегляду судами вищих інстанції. На думку, суду такі твердження заявника є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_1 відзначає, що суддею було відмовлено у стягненні моральної шкоди у справах проти СоцКомБанку та проти ОСОБА_3 .

У справі №2/1522/12994/11 рішення від 15.03.2012 року позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Вирішено стягнути з ПАТ КБ «СоцКомБанк`на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором депозиту №01-08-Р/0103 від 03.11.2008р. у розмірі 5681 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят одну) гривню, 02 копійки, що включає в себе суму внеску - 5300 гривень, та суму відсотків за користування депозитом - 381,02 гривень. Стягнути з ПАТ КБ «СоцКомБанк`на користь держави суму витрат на ІТЗ у розмірі 120 гривень. Стягнути з ПАТ КБ «СоцКомБанк» на користь держави суму державного мита у розмірі 53 гривень. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

З обліково-статистичної картки Д-3 вбачається, що в даній справі подавалася апеляційна скарга, втім результати її розгляду відсутні. Так само в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня постанова суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги в даній справі.

Також у справі №2-5828/11 рішенням від 30.01.2013 року позов ОСОБА_1 задоволено. зобов`язано ОСОБА_4 усунути наслідки часткового залиття стелі кухні та передньої, а також відновити демонтовану систему водовідведення «умивальник - металевий відвід» в міжповерховий каналізаційний стояк в квартирі АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму державного мита у розмірі 8,50 гривень та витрат на ІТЗ у розмірі 120 гривень.

У вищевказаній справі ОСОБА_1 заявляв відвід судді Бондарю В.Я. в 2013 році.

Суддя є безстороннім та неупередженим, доказів зворотного ОСОБА_1 не представив. Рішення по справах за позовом ОСОБА_1 приймалися суддею виходячи з матеріалів справи та оскаржувалися позивачем. Деякі з них залишені без змін судами вищих інстанції, щодо деяких інформації в базі даних Д-3 та Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня, у зв`язку з тим, що рішення ухвалені в 2012-2013 роки.

Посилання ОСОБА_1 на ухвалення рішення на підставі вказівок керівництва є такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами та такими, що не відповідають дійсності.

Рішення Європейського суду з прав людини на яке посилається ОСОБА_1 (Рішення П`ятої секції Європейського суду з прав людини, Заява № 26662/13, подана ОСОБА_5 проти України, та 8 інших заяв серед яких і заява ОСОБА_1 ) прийнято щодо надмірну тривалість цивільних проваджень, втім в провадженні судді Бондаря В.Я. справа №2-3937/11 перебувала менше року, строки обраховані судом в сукупності розгляду справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій, ніяким чином не вливають на неупередженість та безсторонність судді.

Крім того, суд ваажає, що підставами відводу слугували не погодження ОСОБА_6 з раніше прийнятими суддею рішення у справах, де Барський В.В. виступав позивачем, а не погодження з процесуальними рішення судді не є підставою для відводу судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було, так само як і доказів на підтвердження викладених тверджень ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для відмови у задоволені заяви позивача про відвід судді Бондаря В.Я.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бондаря Вячеслава Яковича.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 24.03.2020 року.

Суддя В.Я. Бондар