РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі - Бридні О.Л.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа служба у справах дітей Волноваської РДА про усунення перешкод у здійсненні бабцею своїх прав щодо виховання онуки

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що вона є бабцею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З боку відповідачів, батьків дитини, чиняться перешкоди у спілкуванні її із онукою, так як вона вважає, що до онуки батьками застосовуються незаконні методи виховання. З цього приводу вона зверталася до служи у справах дітей Волноваської РДА, але та не встановила порушень у проживанні та вихованні онуки. Вона звернулася до голови Волноваської РДА, де по суті її заява не була розглянута та рекомендовано звернутися до суду. Тому просила суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у вихованні онуки шляхом надання систематичних побачень два рази на неділю з 9 до 18 години, спільний відпочинок влітку 7 днів, спілкування в дитсадку та згодом у школі.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги.

Відповідачі та їх представник позов не визнали та пояснили, що вони не чинять ніяких перешкод у спілкуванні баби з онукою, але сама ОСОБА_6 не бажає зустрічей з бабусею, оскільки та свариться з дитиною, внаслідок чого після спілкування з бабусею дитина постійно плаче. Вважають, що метою бабусі є не спілкування з онукою, а бажання якомога більше дошкулити її батькам, тому дитина є знаряддям помсти.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, представника відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони проживають однією сім`єю в будинку в с.Володимирівка Волноваського району. Згідно інформації служби по справах дітей у будинку здійснено сучасний ремонт, він обладнаний сучасною побутовою технікою, розташовані нові меблі. У дитини є все необхідне: одяг взуття, іграшки. Батьки займаються вихованням, утриманням та розвитком малолітньої дитини, сім`я характеризується задовільно.

Відповідач, яка є бабусею дитини, проживає окремо в м.Вугледар. Згідно акту обстеження умов проживання вона відповідає всім передбаченим законом нормам.

Відповідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини сім`я ОСОБА_4 соціально благополучна, батьки приділяють належну увагу для виховання та навчання дитини. Для успішного розвитку дитини створені всі сприятливі умови.

Отже, претензії позивача щодо неналежного виховання батьками дитини є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Позивачем на підтвердження доказів створення відповідачами перешкод у спілкуванні з дитиною надано її заяви до служби по справах дітей та до голови Волноваської РДА. Але перевірками викладених в заяві обставин було встановлено, що ніяких порушень прав дитини не виявлено. Тому наведені в заявах позивача посилання є голослівними.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пояснили, що онука боїться своєї бабусі, ховається від неї. Бабуся свариться з дитиною, яка плаче після спілкування з нею.

Згідно інформації ДНЗ №30, який відвідує ОСОБА_6 , після того, як бабуся ОСОБА_1 приходить до ОСОБА_6 у дитячий садок, у дівчинки псується настрій, вона стає замкнутою, роздратованою. Зазначене підтверджує доводи відповідачів, що ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною вони не створюють, а між бабусею та дитиною склалися не зовсім дружні стосунки.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно зі ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За положеннями ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Таким чином, діюче сімейне законодавство України встановлює право баби та діда на спілкування з онуками та прийняття участі у їх вихованні, батьки не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання внуків.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

Таким чином, оскільки позивач не довела створення відповідачами перешкод у спілкуванні її з дитиною, з урахуванням інтересів дитини, її віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 151, 159, 257, 263 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст..ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 137, 141, 252, 253, 263,264, 265, 268, 280-282 ПК України, суд

вирішив:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: служба у справах дітей Волноваської РДА про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онуки, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2020 року.

Суддя: Є.І.Мохов