Справа № 209/4263/19
Провадження № 2/209/355/20
23 березня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі: секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
На обґрунтування позову зазначила, що з 07 грудня 2003 року по 20 листопада 2018 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Вона не може самостійно забезпечити дочці належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Сплата відповідачем аліментів у вказаному розмірі забезпечить їх рівність в несенні обов`язку утримання дитини.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позов та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивачки та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що з 07 грудня 2013 року по 20 листопада 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 356 (а.с. 8), та заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 листопада 2018 року про розірвання шлюбу між сторонами у справі (а.с. 5).
Сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому відповідач вказаний батьком дитини (а.с. 9).
В позовній заяві позивач стверджує, що малолітня дочка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.
Те, що малолітня ОСОБА_3 мешкає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом № 2738 проживання без реєстрації, складеним 02 грудня 2019 року комісією КП КМР «УКОЖФ» та затвердженим директором КП КМР «УКОЖФ» Щебетовою Т.І. (а.с. 7).
В статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину у віці від шести до вісімнадцяти років з 01 січня 2020 року становить 2118 грн.
Позивачка просить стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, тобто менше, ніж прожитковий мінімум на дитину у віці від шести до вісімнадцяти років.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача, який зобов`язаний надавати допомогу своїй дочці до досягнення нею повноліття, необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у заявленому позивачкою розмірі, тобто в розмірі 1500 грн. щомісячно, із щорічною індексацією аліментів відповідно до закону.
Оскільки при зверненні до суду позивач за законом була звільнена від сплати судового збору, він, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд,
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 27 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, із щорічною індексацією відповідно до закону.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.