ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2010/19
"18" березня 2020 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
АТ КБ ''Приватбанк'' свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості і судові витрати по справі в розмірі 1921 грн.
В ухвалі суду про відкриття провадження було постановлено розгляд цієї справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 41).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових повідомлень та оголошенням про виклик відповідача у справі на офіційному веб-сайті суду (а.с. 50-51, 53-54). Заяви про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не надавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, представник АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву б/н від 24.01.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1300 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
При цьому, Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку відповідачем ОСОБА_1 не підписувалися (а.с. 10-33).
У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24 січня 2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (24 грудня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Тому, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Зазначена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
У вказаній копії Анкети-заяви, наданій банком, не зазначено розмір встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку наданому відповідачу, в той час, коли в позові зазначена сума кредитного ліміту - 1300 гривень, немає відмітки на який період, які саме кредитні картки («Універсальна», «Пенсійна картка», «Картка Голд», «Зарплатний пакет» або інші) видавалися відповідачу та під які відсотки (а.с. 8).
Одночасно доданий витяг з Тарифів банку, який є невід`ємною частиною кредитного договору, не можна вважати складовою кредитного договору, так як невідомо, які саме кредитні картки, що діяли на момент укладення кредитного договору з відповідачем він отримав, відповідно невідомо які саме тарифи банку діяли на той час (а.с. 9).
Доказів про те, що АТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1 24.01.2014 року кредитні кошти в розмірі 1300 грн нічим не підтверджується, відсутній сам кредитних договір, в якому була зазначена вказана сума, розрахунки, умови нарахування процентів, комісії та штрафних санкцій.
Оскільки відсутнє підтвердження наявної основної заборгованості у відповідача по кредитному договору від 24.01.2014 року, суд позбавлений можливості самостійно перевірити заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 24.01.2014 року по 25.11.2019 року та надати оцінку штрафним санкціям, на які посилається позивач в позовних вимогах.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено судові витрати в розмірі 1921 грн необхідно залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 549, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 80, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України,
В позовних вимогах Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Судові витрати в розмірі 1921 грн необхідно залишити за позивачем - АТ КБ «Приватбанк».
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. М. Іщенко