ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3568/20 Справа № 177/1499/18 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання : Чубіна А.В.,

сторони справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року та додаткове рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року, ухваленого суддею Строговою Г.Г. у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. Позовна заява мотивована тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 05.01.2006 укладено кредитний договір.

Позичальник ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Спадкоємцями після смерті позичальника є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Станом на дату смерті позичальника, його зобов`язання перед банком не виконано в повному обсязі, у зв`язку із чим, позивач із листом-претензією звернувся до відповідачів із вимогою про погашення заборгованості, яка станом на дату смерті становить 11837,41 грн. та судові витрати.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Додатковим рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 9784,41 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Зокрема вважає, що спадкоємці мають обов`язок задовольнити вимоги кредитора спадкодавця та довести обсяг наявного у спадкодавця майна. Відповідачі прийняли спадщину, тому що не надали доказів відмови від неї. Розмір витрат на правову допомогу, стягнутий судом є завищеним та не відповідає принципу співмірності та розумності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Як видно з матеріалів справи між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 05 січня 2006 року укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с.10,11-16).

Відповідно свідоцтва про смерть позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 31.10.2017 становить 11837,41 грн. і складається із: заборгованості за кредитом - 5787,51 грн, заборгованості за відсотками - 6049,90 грн. (а.с.5-9)

АТ КБ «ПриватБанк» до Першої Криворізької державної нотаріальної контори 27.01.2017 направлена претензія кредитора до спадкоємців боржника (а.с. 21,22).

Листом від 14.02.2017 претензія кредитора повернута до спадкоємців, завідуюча нотаріальної контори, повернула у зв`язку із тим, що позивач не справив плату в сумі 51,00 грн. для виконання перевірки наявності заведеної спадкової справи (а.с.28).

АТ КБ «ПриватБанк» листом-претензією 27.09.2017 звернувся до відповідачів із вимогою про погашення заборгованості, яка станом на 09.05.2016 (день смерті позичальника) складає 11837,41 грн. (а.с.24).

Відмовляючи АТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні позову, суд виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог, зокрема відсутності доказів, що відповідачі прийняли спадщину після смерті померлого позичальника ОСОБА_3 , тому що спільно із ним не проживали, із заяво про прийняття спадщини не зверталися.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частиною 1 ст.1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержавного у спадщину.

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідачами не заперечувався факт родинних відносин зі спадкодавцем - позичальником ОСОБА_3 .

Як видно з довідки Новопільської сільської ради Криворізькго району Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, на час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним за вказаною адресою зареєстрована колишня дружина - ОСОБА_4 . (а.с.63).

З відповіді на ухвалу суду від 24 вересня 2018 року про надіслання копії спадкової справи завідувач Шостої криворізької державної нотаріальної контори 30 жовтня 2018 року зазначає, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.69).

Дані фактичні обставини справи спростовують доводи апеляційної скарги про прийняття відповідачами, як спадкоємцями боржника ОСОБА_3 спадщини. У матеріалах справи відсутні докази реєстрації спільного проживання відповідачів зі спадкодавцем, а також подання ними заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не прийняли спадщину, вони не є спадкоємцями боржника ОСОБА_3 , тому не мають обов`язку перед кредитором АТ КБ "ПриватБанк" з погашення кредитної заборгованості.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із ухваленим судом першої інстанції додатковим рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року, щодо розміру стягнутої з АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 9784,41 грн.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як видно з матеріалів справи між адвокатом Щербатюк В.А. та ОСОБА_1 23 жовтня 2018 року укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 148).

В судовому засіданні 10 грудня 2019 року, під час розгляду справи судом першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Щербатюк В.А. зробила заяву що впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази судових витрат. Через канцелярію суду 13 грудня 2019 року надано додаткову угоду про надання правової допомоги по справі 177/1499/18, акт-розрахунок про надання правової допомоги, відповідно до якого вартість оплати послуг адвокату станом на 10.12.2019 року склала 9784,41 грн., з яких залишок 684,41 грн. (а.с. 147,149).

Колегія суддів з урахуванням конкретних обставин справ, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегія суддів з урахуванням часу проведеного представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Щербатюк В.А. в чотирьох судових засідання, в трьох з яких розгляд справи було відкладено за 10 хв., а 10 грудня 2019 року тривалість розгляду справи становила 60 хв., вважає доведеною участь представника в судовому засіданні в загальному обсязі 90хв., тому розмір витрат згідно акту - розрахунку за участі в судовому засіданні тривалістю 3год.20 хв. в сумі 6955,00 грн. є завищеною.

Крім того, колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила відсутність заяви про ознайомлення представника відповідача з матеріалами цивільної справи, тому витрати по акту- рахунку в сумі 930,50 грн. за ознайомлення зі справою в суді першої інстанції є недоведеними. На підставі викладеного, з урахуванням розміру заявлених позовних вимог в сумі 11837,41 грн., складністю справи та виконаних адвокатом робіт, запереченням представника позивача щодо завищеного розміру гонорару адвоката відповідача, з урахуванням фактичного часу участі представника відповідача в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про зміну додаткового рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року та доцільності зменшення розміру стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу з 9784,41 грн. до 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Змінити додаткове рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року зменшити розмір стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу з 9784,41 грн. до 5000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 24 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: