Справа № 645/3371/19
Провадження № 2/645/504/20
18 березня 2020 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, третя особа: Бахмутська міська рада,
Позивач звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, вказуючи, що 07.04.2012 р. між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Після укладення шлюбу позивач мешкала з ОСОБА_2 в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Перед Новим 2016 роком позивач довідалась, що вагітна. ОСОБА_2 цю новину сприйняв позитивно, але у лютому 2017 р. після чергового конфлікту позивач поїхала до своєї матері у м. Бахмут (до перейменування м. Артемівськ) Донецької області. Рідні позивача наполягали на тому, щоб позивач спробувала зберегти сім`ю, бо вагітна, а дитині, що народиться, потрібен батько. Позивач повернулась у м. Харків, але ОСОБА_2 її не прийняв, заявив, що у нього нова жінка і ні позивач, ні її дитина йому не потрібні. Оскільки на той час син ще не народився, то ОСОБА_2 неодноразово весною 2017 р. вимагав від позивача, щоб вони пішли з ним разом у Фрунзенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції і оформили розірвання шлюбу. Позивач відмовилась і ОСОБА_2 припинив будь-яке спілкування з позивачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач в Харкові народила сина ОСОБА_3 . Відповідач не намагався довідатись, коли й кого народила позивач, в яких умовах та де позивач з дитиною мешкають. Матеріальної допомоги відповідач не надавав позивачеві ні під час вагітності, ні після народження сина. 26.12.2017 р. позивач випадково довідалась, що Артемівський міськрайонний суд 01.08.2017 р. ухвалив заочне рішення по цивільній справі № 219/6276/17, провадження № 2/219/3351/2017, згідно якого позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнив. За заявою позивача Артемівський міськрайонний суд ухвалою від 31.01.2018 р. вищезазначене заочне рішення скасував, а 29.03.2018 р. ухвалив рішення, яким відмовив ОСОБА_2 у розірванні шлюбу з ОСОБА_1 .
На дату складання цього позову малолітній ОСОБА_3 не має адреси реєстрації місця проживання, оскільки відповідач ОСОБА_2 ухиляється від надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю у місті Бахмут Донецької області з огляду на те, що на його думку, він не є батьком дитини. Квартира, в якій зареєстрована позивачка за адресою: АДРЕСА_2 , непридатна для проживання, бо потребує капітального ремонту. 23.05.2019 р. позивач уклала Договір зі своїм рідним дядьком - ОСОБА_5 , згідно якого він передав позивачці та її малолітній дитині у безоплатне користування належну йому на праві приватної власності двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Також, позивач зазначає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. У зв`язку з чим просить суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 ; зареєструвати місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , без згоди батька - ОСОБА_2 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила суд про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Представник третьої особи Бахмутської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, представник Бахмутської міської ради - Махничева Л.О. надала заяву про розгляд справи у її відсутності та про задоволення позовних вимог. (а.с.137,144-145)
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.10).
Мати дитини - позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6,7).
Батько дитини - відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).
Як вбачається із заяви органу опіки і піклування Бахмутської міської ради від 24.01.2020 р., місце реєстрації малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час не визначено, фактично дитина проживає з матір`ю, ОСОБА_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .
Вказана квартира перебуває у користуванні позивача на підставі договору позички від 23.05.2019 р. та додаткової угоди до договору позички від 14.01.2020 р., укладених між нею та власником житлового приміщення - ОСОБА_5 (а.с.19, 131 ).
Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 зверталась до власника житлового приміщення - ОСОБА_5 та до відповідного органу реєстрації місця проживання із заявою про реєстрацію позивача та її дитини за адресою: АДРЕСА_3 , та про відмову у проведенні такої реєстрації.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
За вимогами ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207, передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію малолітнього сина.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_3 суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, враховуючи вік дитини, фактичну відсутність контакту дитини з батьком та природню прихильність дворічної дитини до матері, суд вважає необхідним ухвалити рішення про визначення її місця проживання разом з матір`ю, ОСОБА_1 .
Щодо вимог про реєстрацію особисто ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , суд зазначає, що позивач не позбавлена можливості здійснити таку реєстрацію у без судовому порядку, за згодою власника житлового приміщення, який володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.317, 319 ЦК України).
За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог про реєстрацію ОСОБА_1 в спірній квартирі - відсутні.
Беручи до уваги, що мати дитини - позивач ОСОБА_1 не зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка нею позичена в іншої особи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо реєстрації місця проживання дитини в цій квартирі, незалежно від наявності чи відсутності згоди батька дитини, у зв`язку з порушенням п.18Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207, та вимог ч.4 ст. 29 ЦК України.
При цьому суд зазначає, що рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю є підставою для реєстрації місця проживання дитини за зареєстрованим місцем проживання матері, незалежно від стосунків батьків, а отже таке судове рішення буде ефективним способом захисту прав дитини.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 764,80 грн. щодо вимоги про визначення місця проживання дитини, яка задоволена судом.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовільнити частково.
Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 764 грн.80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складене 19.03.2020 р.

Суддя