Справа № 309/1670/19
Провадження № 2/309/473/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Драгівська сільська рада Хустського району, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права їхньої спільної сумісної власності на нерухоме майно домоволодіння в АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 1995 року вони вирішили проживати як подружжя з відповідачем, однак реєстрацію шлюбу не проводили лише провели обряд вінчання у церкві. З вказаного періоду вони почали спільне проживання і маючи у себе достатню кількість грошових коштів та з відома відповідача вони купили власний будинок. Згідно договору купівлі-продажу від 26.04.1996 року, за її власні кошти ними був придбаний будинок в АДРЕСА_1 . Реєстрацію будинку вони провели на чоловіка - ОСОБА_2 . Від попереднього шлюбу позивачка мала двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими разом проживали з відповідачем однією сімєю у придбаному будинку. Під час перебування з відповідачем на заробітках у Російській Федерації, у них народився в спільний син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом ЗАГСу, Красноярського району Краснодарського краю РФ - від 02.10.2000 р. та свідоцтво про встановлення батьківства від 02.10.2000 р., видане тією ж структурою. За період спільного проживання з відповідачем вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет для проведення спільних розходів. Після придбання будинку ними значно покращено його стан, проведено добудову літньої кухні та господарських будівель в 2005 році, проведено газифікацію житла. Однак, за останній час відповідач постійно почав наголошувати на тому, що вся документація оформлена на нього і він є одноосібним власником їхнього дворогосподарства. Через такі дії відповідача вона змушена звернутися до суду за захистом та поновленням своїх прав і відповідно до ст.ст.3,11,16 ЦК України та с.74 СК України просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання представником позивачки ОСОБА_6 подано заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки. Вимоги викладені заявником в заяві підтримує і просить суд їх задовольнити, так як в спілкуванні з відповідачем позивачка дійшла взаємної згоди та визнання відповідачем позову, що не порушує права та інтереси кожного з них.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та у відсутності його захисника Стець М.І. Вимоги викладені в заяві визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши додані до заяви письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

До матеріалів справи позивачкою надано письмові докази, якими стверджено факт їхнього спільного проживання однією сім`єю з відповідачем ОСОБА_2 з 1995 року. В якості письмового доказу додано в копії договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.04.1996 року, зареєстрованого в реєстрі №1-2270 Хустської державної нотаріальної контори. За даним договором відповідач ОСОБА_2 набув права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Подані докази та предмет спору повністю визнав відповідач ОСОБА_2 у своїй заяві що надійшла до суду. Визнання відповідачем у даному випадку позову в повному обсязі є безумовним, таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на встановлене суд констатує, що позивачка правомірно та обґрунтовано ставить позовні вимоги, які визнані відповідачем і таке визнання позову прийнято судом, що дає підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,206,247,258-268,293,294 ЦПК України, ст.ст.60-74 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу громадян України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 без реєстрації їхнього шлюбу, починаючи з 01 січня 1995 рокупо теперішній час.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право спільної сумісної власності на дворогосподасртво в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 гривень, сплаченого судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.