ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9883/19 Номер провадження 22-ц/814/939/20Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Колеснікова Володимира Олександровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави в складі судді Троцької А.І. від 10 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Виконавчий комітет Полтавської міської ради про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, в якій просила встановити факт її постійного проживання в м. Полтава з 15 серпня 2014 року по теперішній час.

Встановлення вказаного факту необхідно для вирішення питання про взяття її на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов, при Виконавчому комітеті Полтавської міської ради, оскільки таке право вона може реалізувати при умові постійного проживання(реєстрації) у м. Полтаві не менше з-х років.

Рішенням Октябрського району м. Полтави від 10 січня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Відмова в задоволенні заяви обумовлена не наданням заявником належних доказів щодо доведення факту її постійного проживання в м. Полтаві не менше трьох років для можливості стати на квартирний облік.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Колесніков В.О., який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог.

Зокрема вказує, що суд не дав належної правової оцінки наданим письмовим доказам, зокрема договору найму (оренди) житла, яким доводиться факт проживання заявника в м. Полтаві з 15.09.2014 року та відповідним довідкам з її постійного місця роботи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно ксерокопії паспорту громадянина України № 003923361, виданого 16.09.2019 року, заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Чутове Чутівського району Полтавської області.

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи № 16-10/23720 від 29.10.2019 року, ОСОБА_1 з 29.10.2019 року зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 .

З метою поліпшення своїх житлових умов та реалізувати право перебування на обліку громадян, які потребують такого поліпшення, 27.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Управління майном комунальної власності міста.

Своїм листом № Ш 01-05/01.1-12/605 від 04.09.2019 року вказане Управління повідомило, що відповідно до п.п.13, 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, при умові постійного проживання (реєстрації) в м. Полтаві не менше 3-х років (окрім подружжя, неповнолітніх дітей та недієздатних батьків.

Вважаючи, що з 15.08.2014 року і по теперішній час вона постійно проживає і працює в м. Полтава, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту її постійного проживання в м. Полтаві з 15.08.2014 року і по теперішній час.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність заявником факту, що має юридичне значення, оскільки критично віднісся до наданого нею доказу договору найму житлового приміщення від 01.07.2015 року.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з наступних підстав.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання в м. Полтаві, заявник надала на підтвердження вимог:

копію свідоцтва про шлюб, згідно якого ОСОБА_2 31.08.2019 року уклала шлюб із ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_4 ,

докази навчання в Аграрно - економічному коледжі ПДАА на денній основі з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року та відповідно докази проживання в гуртожитку з 15.08.2014 року по 30.06.2015 року,

докази навчання в Полтавській державній аграрній академії з 1 вересня 2016 року по 22.06.2018 рік за заочною формою навчання,

довідку за вих. № 6 від 29.10.2019 року, видану директором ТОВ «РО ЄВРОМЕД», щодо працевлаштування ОСОБА_1 з 18 серпня 2016 року по теперішній час на посаді бухгалтера в ТОВ «РО ЄВРОМЕД»,

копію договору найму житла від 01.07.2015 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про найм житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2

та копію договору найму житла від 29.10.2019 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про найм житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на даний час є зареєстрованим місцем проживання заявника.

З приєднаних до справи доказів вбачається, що заявник проживала в м. Полтаві протягом періоду з 15.08.2014 року по 30.06.2015 року під час навчання на денній основі в Аграрно - економічному коледжі ПДАА.

Про те, таке проживання було пов`язане виключно з її навчанням в учбових закладах і не може розцінюватись як факт постійного проживання (реєстрації) в м. Полтаві в розумінні положень Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень,

Одночасно потребує критичного відношення наданий заявником договір від 01.07.2015 року, укладений між домовласником ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище заявника) про те, що домовласник ОСОБА_5 безкоштовно надав ОСОБА_2 квартиру (кімнату) жилою площею 16,85 кв.м. на п`ять років.

Відхиляючи вказаний договір як неналежний доказ, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що останній викликає сумнів, оскільки заявником не доведено того факту, що ОСОБА_5 є власником або законним володільцем вказаного житла, який може ним розпоряджатись за власним розсудом, враховуючи, шо вказане житло є кімнатою в гуртожитку.

Враховуючи, що предметом вказаного договору найму є кімната в гуртожитку, про те, заявником не доведено факту, що особа, яка підписала цей договір є належним наймодавцем (або уповноваженою ним особою), до компетенції якого входять питання укладання договорів з наймачами таких кімнат в гуртожитку, колегія суддів погоджується з критичною оцінкою місцевого суду і вважає, шо наданий заявником договір не може розцінюватись як беззаперечний доказ її проживання в м. Полтаві з 01.07.2015 року.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду та вказували б на невірну оцінку зібраних по справі доказів.

Твердження про те, що положення ст.ст. 810-826 ЦК України не містять імперативних вимог щодо зазначення правоустановчого документу у змісті договору найму, а відтак наданий заявником договір найму житла від 01.07.2015 року є належним доказом, відхиляються колегією суддів, оскільки предметом даного договору найму є кімната в гуртожитку, а порядок укладання таких договорів саме в гуртожитку регламентовано спеціальними нормами, за змістом яких правом на укладання таких договорів наділені лише власники або уповноважені ними особи (наймодавці), законодавчо розроблені типові договори найму житлових приміщень в гуртожитках, змісту та вимогам яких вказаний договір не відповідає.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Колеснікова Володимира Олександровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського району м. Полтави від 10 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2020 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.