Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1054/19
Провадження № 2/499/86/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

18 березня 2020 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., за участю секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

18 грудня 2019 року ОСОБА_3 (далі також представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовної заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди(далі також ДТП), посилаючись на те, що відповідач не відшкодував шкоду,тому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у загальному розмірі 333376 гривень 08 копійок, додаткові витрати у загальному розмірі 2800 гривень 00 копійок та судові витрати у розмірі 3361 гривня 76 копійок (далі - також позовна заява).

18 грудня 2019 року представник позивача, разом з позовною заявою направив до суду заяву про забезпечення позову (далі також заява) в якій просив накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (далі також будинок), який належить відповідачу, й в обґрунтування заяви вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, а також виконання судового рішення.

06 лютого 2020 року представник позивача направив до суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 03 лютого 2020 року відповідно до якої будинок за реєстраційним номером 17103574 з 15 лютого 2008 року належить відповідачу на праві власності (далі також довідка).

Відповідач та його представник відзиву на позовну заяву та заперечення щодо заяви й доказів на спростування доводів позивача не подали.

Суд за заявою представника позивача вирішує питання вжиття заходів забезпечення позову.

2. Обставини такі.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися. Представник позивача направив до суду заяву у якій просив розглянути заяву без його участі, а інші процесуальні питання не вирішувати з огляду на запровадження карантину на території України.

Представник відповідача до судового засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяв та клопотань до суду не подала. Відповідач, після роз`яснення йому про запровадження в суді карантинних заходів, подав до суду заяву щодо розгляду заяви про забезпечення позову за його відсутності, а інші процесуальні питання не вирішувати. Також відповідач у заяві зазначив, що заперечує проти накладення арешту на будинок, який йому не належить, проте доказів на підтвердження своїх доводів до суду не надав.

Спір виник з приводу заподіяння позивачу матеріальної шкоди внаслідок скоєного відповідачем ДТП.

Відповідно до довідки, одноповерховий кам`яний будинок з господарськими будівлями та спорудамизагальною вартістю 70882 гривен, зареєстрований за відповідачем й належить йому на праві власності.

Позивач має зареєстроване в установленому порядку місця проживання (перебування) та майно у місті Одеса.

Відповідач не надав суду доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

3. Норми процесуального права, якими керувався суд такі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуальногокодексу України, далі також ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 1, 5 статті 81 ЦПК).

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (частина 1, 2 статті 149 ЦПК).

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункти 1, 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК).

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина 2 статті 150 ЦПК).

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК заходів забезпечення позову (частина 1 статті 153 ЦПК).

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (частина 6 статті 153 ЦПК).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (частина 8 статті 153 ЦПК).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (частина 3 статті 154 ЦПК).

4. Мотиви, з яких суд дійшов висновків постановляючи ухвалу такі.

Системний аналіз наведених у пункті 4 мотиваційної частини ухвали норм ЦПК свідчить, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, які мають вживатися з метою ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; спроможності такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи.

Суд зауважує, що, з урахуванням предмету спору щодо відшкодування шкоди, наявності спору між сторонами, є необхідним вжити заходи забезпечення позову для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд наголошує, що вимога позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок не відповідає розумності, обґрунтованості і адекватності, оскільки такий вид забезпечення не є співмірним із заявленими вимогами й може позбавити відповідача здійснювати всі правомочності власника у виді заборони володіння цим майном, а в певних випадках - і користування ним. Тобто, вжиття заходів щодо арешту будинку може призвести до необґрунтованого обмеження права відповідача на реалізацію захищеного права володіння і користування будинком.

Натомість застосування судом, на час розгляду справи, заборони розпорядження будинком, тобто вчинення відповідачем будь-яких дій щодо припинення будь-яким шляхом права власності на будинок, не призведе до порушення прав відповідача стосовно володіння та користування будинком, одночасно забезпечить можливість звернення стягнення на нього у разі задоволення позову при примусовому виконанні рішення суду.

Отже, суд вважає справедливим та адекватним вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення відповідачем будь-яких дій щодо розпорядження будинком, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав і інтересів позивача, враховуючи можливість відчуження майна відповідачем.

Суд звертає увагу сторін, що наявність встановлених, обґрунтованих підстав можливості порушення прав позивача в разі невжиття заходів забезпечення позову, не може свідчити про оцінку судом обставин по справі, оскільки вжиття таких заходів забезпечення позову не призводить до вирішення спору по суті, а законність та обґрунтованість заявлених по справі позовних вимог буде оцінена судом тільки по результатах повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи по суті.

Суд роз`яснює відповідачу, що вжиті заходи можуть бути застосовані принаймні до остаточного вирішення справи судом, або допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена учасником справи, тому відповідач має право звернутися із заявою про скасування вжитих судом заходів або заміну одного заходу забезпечення позову іншим у разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

5. З питання застосування зустрічного забезпечення, суд зазначає таке.

Судом не встановлено обов`язкових, визначених частиною 3 статті 154 ЦПК підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Позов забезпечується шляхом встановлення відповідачу заборони вчиняти певні дії щодо будинку, тому не вбачається, що таким заходом забезпечення позову можуть бути спричинені збитки відповідачу.

6. Суд враховує такі висновки Верховного Суду України.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам(пункти 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

7. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини.

Право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення Європейський суд з прав людини по справі «Шмалько проти України»).

Отже, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

8. Висновок суду такий.

Суд доходить висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню шляхом встановлення відповідачу заборони вчиняти певні дії щодо будинку, без застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись статтями 153, 154, 157, 259-261 ЦПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ) вчиняти будь-які дії щодо припинення будь-яким шляхом права власності на одноповерховий кам`яний будинок з господарськими будівлями та спорудами, номер АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 17103574).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та підлягає негайному виконання в порядку встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Копію ухвали про забезпечення позову направити до Центру надання адміністративних послуг Іванівської районної державної адміністрації для виконання та сторонам по справі.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали про забезпечення позову складено 23 березня 2020 року.

СуддяО. О. Кравчук