Номер провадження: 22-ц/813/571/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову (одноособово суддя Донцов Д.Ю.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Одеської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Шарандак Ольги Іванівни про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

19.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі-Банк), державного реєстратора Одеської філії КП «Реєстрація нерухомості» Шарандак О.І. (далі-держреєстратор) про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

20.08.2019 року представник ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що у зв`язку із зверненням із позовом щодо оспорювання законності реєстрації права власності на спірну квартиру за Банком, останній може вчинити дії щодо розпорядження спірною квартирою з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2019 року представнику позивачки відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення.

Позивачка ОСОБА_1 не погодилась із ухвалою суду від 28.08.2019 року і в особі представника подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви щодо забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 зазначає:

Оскаржувана ухвала є невмотивованою, не містить відповідей на істотні аспекти заявлених доводів, чим порушено право апелянта на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, при цьому, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення сиди або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд не звернув уваги на наявні і достатні для вжиття заходів забезпечення позову обставини, матеріали справи свідчать про можливість відчуження відповідачем спірної квартири у будь-який час. Суд не дослідив обставини справи, обмежившись лише посиланням на неподання апелянтом доказів «...щодо наміру власника квартири здійснити відчуження належного йому нерухомого майна».

Наведений судом першої інстанції мотив відмови у задоволенні заяви (відсутність доказів наміру), є неможливим для здійснення, адже, на його думку, намір (тобто вольова установка, яка є внутрішнім проявом людини, особистості) не може бути доказаний зовнішніми засобами та поза волею його володаря, принаймні до фактичної реалізації (прояву) цього наміру у зовнішньому.

Представник Банка і держреєстратор не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову виходив з того, що позивач не надав доказів щодо наміру власника квартири здійснити відчуження належного йому нерухомого майна (а.с. 88,89).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 149 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ст. 150 ч.ч.1-3,10 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав жодних доказів щодо наміру власника квартири здійснити відчуження належного йому нерухомого майна, тобто доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

19.07.2019 року позивачка звернулась із позовом про визнання незаконними дій держреєстратора та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.10.2018 року щодо реєстрації за Банком права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.2-9).

Позивачка в особі представника у заяві про забезпечення позову від 20.08.2019 року зазначила, що позовною заявою оспорюється законність реєстрації права власності на спірну квартиру за Банком, якою Банк може розпорядитись, що утруднить (унеможливить) виконання рішення по справі, а тому належним заходом забезпечення позову є накладення арешту та забороною відчуження (а.с.84).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заява про забезпечення позову не містить належних та достатніх обґрунтувань, до заяви не надано належних і достатніх доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зважаючи на те, що заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить належних обґрунтувань того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦІПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

З огляду на те, що предметом оскарження є ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, судові витрати підлягають стягненню за результатами розгляду справи по суті.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375 ч. 1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення, і, відповідно до ст. 389 ч. 1 п. 1 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 18.03.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова