Справа № 486/2117/19
Провадження № 2/486/209/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Архіповій К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

без участі сторін та представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомості, а саме жилого будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований 03.02.2001 р. Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі «Українська» за № 132179. Даний договір виконаний сторонами в повному обсязі. Позивач сплатив відповідачу повну суму грошових коштів за даний житловий будинок, а відповідач добровільно виселився із цього будинку і ніколи не пред`являв до позивача ніяких претензій. Вказаний жилий будинок був зареєстрований в Арбузинському районному комунальному підприємстві БТІ за позивачем. Однак через те, що зазначений договір купівлі-продажу нерухомості не був посвідчений нотаріусом, позивач на даний час не має можливості реалізувати своє право власності. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03.02.2001 р. Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі «Українська» за № 132179, за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав об`єкт нерухомості - жилий будинок АДРЕСА_1 .

В підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, однак позивач надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов та провести підготовче засідання без його участі та без участі його представника, а також ухвалити рішення у підготовчому засіданні, судові витрати покласти на нього.

Відповідач до суду також не з?явився, але надав суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу без його участі та ухвалити рішення в підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає можливим в підготовчому засіданні ухвалити судове рішення.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що 03 лютого 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нерухомості, який зареєстрований 03.02.2001 р. Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі «Українська» за № 132179, що підтверджується копією даного договору (а. с. № 7).

Нотаріусом даний договір не посвічувався.

Згідно п. 1 договору купівлі-продажу нерухомості від 03.02.2001 р. ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав жилий будинку АДРЕСА_1 на присадибній земельній ділянці фонду Костянтинівської селищної Ради Арбузинського району Миколаївської області площею 0,25 га (а. с. № 7).

Даний жилий будинок був проданий за 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, які одержані продавцем від покупця до підписання даного договору (п. 2 договору купівлі-продажу нерухомості від 03.02.2001 р.).

13.02.2001 р. жилий будинку АДРЕСА_1 був зареєстрований в Арбузинському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 в книзі № 4 реєстр № 595, про що свідчит реєстровий напис на договорі купівлі-продажу нерухомості від 03.02.2001 р. (а. с. № 7).

Технічний паспорт на вищевказаний жилий будинок перереєстрований на ім`я ОСОБА_3 (а. с. № 8-10).

Відповідно до 224 ЦК Української РСР, 1963 року, який був чинним на момент виникнення вищевказаних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу) (ст. 227 ЦК Української РСР, 1963 року).

Згідно ст. 47 ЦК Української РСР, 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках,зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічні положення передбачені ЦК України, 2003 року, який є чинним на даний час.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч. 2 ст. 220 ЦК України).

Виходячи із договору купівлі-продажу нерухомості від 03.02.2001 р. та інших матеріалів справи, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання.

А тому, на підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати договір купівлі-продажу нерухомості від 03.02.2001 р. дійсним.

Керуючись ст. ст. 47, 224, 227 ЦК Української РСР, 1963 року, ст. ст. 220, 655, 657 ЦК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 142, 200, 206, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості - жилого будинку АДРЕСА_1 , укладений 03 лютого 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03 лютого 2001 року Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі «Українська» за № НОМЕР_1 , за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав об`єкт нерухомості - жилий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін