Справа № 486/272/20
Провадження № 2/486/270/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Савіна О.І.

при секретарі - Архіповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину,

без участі сторін

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання дитини до її повноліття та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що будучи з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 09.03.2018 року, народила сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач на її утримання та на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча працевлаштований та в змозі утримувати її та сина. У зв`язку з цим просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку до його повноліття та на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною трирічного віку.

В судове засідання сторони не з`явились, перед початком судового засідання надали письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на своє утримання та просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач зазначив, що визнає уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.03.2008 року (а.с. 3).

Мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 12.08.2019 року, ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Позивач зазначає в позові, що дитини проживає з нею та перебуває на її утриманні.Відповідач не оспорює дану обставину.

Частинами другою та третьою статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України).

Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати по утриманню сина та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 2 ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сторонами визнано, що їх неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2020 року і до його повноліття.

Також позивач просить про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення сином трирічного віку, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Оскільки позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідно потребує матеріальної допомоги від батька дитини, на своє утримання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач перебуває у працездатному віці, працюючи в ДУ «Арбузинська ВК №83», має сталий дохід, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

На підставі ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно п.1) ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи, що судом задоволено дві позовні вимоги, судовий збір складатиме (840.80 +840.80) = 1 681. 60 грн..

Однак, з огляду на те, що позивач визнав позовні вимоги у повному обсязі до початку розгляду справи по суті, у відповідності до приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у розмірі 840.80 грн., решту віднести на користь держави.

Керуючись ст.ст. 75, 79, 84 СК України, ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2020 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 10.02.2020 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави розміром - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп..

Рішення суду в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін