Житомирський апеляційний суд
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/15644/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 02 грудня 2019 року

встановив:

У жовтні 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дітей на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2013 р. у справі №295/5088/13-ц. Стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 25.07.2013 р. ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 583 грн. 20 коп. щомісячно на обох дітей. На даний час позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом щодо належного їх утримання. Станом на 2019 рік аліменти в розмірі 583,20 грн. на обох дітей не можуть вважатися необхідним та достатнім розміром для забезпечення гармонійного розвитку дитини в розумінні положень ч.2 ст.182 СК України, так як є меншими від мінімального гарантованого законом розміру.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Богунського районного суду міста Житомира від 02 грудня 2019 року, визначивши розмір стягуваних з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги матеріальне становище позивача, яке погіршилось з 2013 року, так як витрати на дітей з кожним роком збільшуються, проте її заробітної плати на потреби дітей не вистачає.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити. Зазначила, що матеріальне положення відповідача покращилось, оскільки він останні півтора роки працює у ТОВ «М`ясопереробний комплекс Поділля» та отримує заробітну плату в розмірі 4000 грн., про що свідчить копія відповіді Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 18.12.2019 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечила, проте визнала необхідність збільшення розміру аліментів на дітей до 33% від заробітку відповідача, який також не заперечував проти зміни аліментів, про що свідчить зміст поданого ним до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що сторони мають малолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою (а.с.4,5). Рішенням Богунського райсуду м. Житомира від 25.07.2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 583,20 грн. щомісячно на обох дітей, починаючи з 01.06.2013 року і до повноліття дітей (а.с.9).

З відповіді Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 18.12.2019 року слідує, що відповідач ОСОБА_2 працює у ТОВ «М`ясопереробний комплекс Поділля» та отримує заробітну плату в розмірі 4000 грн., що також підвередила представник відповідача під час апеляційного розгляду справи. Позивач пояснювала, що працює у приватного підприємця швачкою та отримує мінімальну заробітну плату.

Також ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача народилась дочка ОСОБА_6 , яка на даний час проживає разом із батьком в АДРЕСА_1 (а.с.53,57).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального стану відповідача у бік покращення або погіршення її матеріального стану чи стану здоров`я когось із сторін.

З таким висновком суду, колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частинами 1,3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З системного аналізу наведених норм слідує, що саме позивачка, як особа, яка одержує аліменти на утримання дитини проживаючої разом з нею, має право визначати та змінювати спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі чи в розмірі частки, які необхідні для гармонійного розвитку дитини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначала, що визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі у частці від доходів платника аліментів. Підставою для цього стали погіршення її матеріального стану та покращення майнового стану відповідача, який після присудження аліментів влаштувався на постійну роботу у ТОВ «М`ясопереробний комплекс Поділля» та має сталий заробіток.

Разом з тим не можна вважати, що обсяг витрат відповідача у зв`язку з народженням у нього дочки та необхідністю допомоги матері, яка є пенсіонеркою, збільшився. Оскільки відповідач не є непрацездатною особою, то зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дітей. Крім того, доказів перебування на утриманні позивача його матері суду також не надано. Також колегія суддів враховує позицію відповідача щодо збільшення розміру присуджених аліментів до 33% його заробітку щомісячно.

Відповідно до Закону України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2020 року - 2218 гривень.

Отже, розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 1109 грн. на кожну дитину.

Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити мінімальне належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів, тому колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів стягнутих з відповідача на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути меншим ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, а тому вимоги позивача щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову з вищевказаних підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1152,60 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру (п.3 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2019 року скасувати та ухвалили нове судове рішення про задоволення позову.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2013 року у справі № 295/5088/13.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 березня 2020 року.

Головуючий: Судді: