Провадження № 2/484/545/20
Справа № 484/520/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до договору дарування від 26 липня 2003 року відповідач ОСОБА_3 подарував їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Сулімою В.Ф. 26.07.2003 року та зареєстровано в реєстрі №2114. Вона зареєструвала своє право власності на вказану квартиру та виготовила відповідну технічну документацію. В грудні 2019 року вона вирішила продати належну їй квартиру, проте, у Другій Первомайській державній нотаріальній конторі Миколаївської області вона отримала витяг №192192387 від 09.12.2019 року, з якого вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис №34512639 від 06.07.2006 року про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 . Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна на підставі повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 19.09.1995 року, видавник Первомайський МВВС Миколаївської області. Тобто, на момент внесення обтяження, нерухоме майно, на яке внесено обтяження, не належало відповідачу ОСОБА_3 . Таким чином, на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю, в зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не подав.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 26.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Сулімою В.Ф., зареєстрованого в реєстрі № 2114, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.6).

Згідно інформації з Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, на підставі повідомлення, виданого 19.09.1995 року Первомайським МВВС було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно відомостей про суб`єктів обтяження, особою права якого обтяжуються є - ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до інформації Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 20.01.2020 року вих. № 2аз/70-2020, ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався. Будь-яких компрометуючих відомостей стосовно ОСОБА_3 . Первомайський ВП ГУНП в Миколаївській області не має (а.с.11).

Відповідно до інформації Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, № 7164 від 19.12.2019 року, ОСОБА_3 за період з 1993 року по 1995 рік до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.13).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушуються права позивачки як власника майна, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому порушене право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст.4,12,81,237,263-265,268,274-278 ЦПК України, Конституції України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає по АДРЕСА_3 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_3 , про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 34512639, який було накладено на підставі повідомлення, виданого 19.09.1995 року Первомайським МВВС.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 06.07.2006 року за № 34512639 про арешт квартири АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду, через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення суду складено 21 квітня 2020 року.

С У Д Д Я: І.А Шикеря