Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/8/20
Провадження № 2/670/84/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та до Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, про визнання права власності на обов`язкову частку у спадковому майні, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_2 та до Яснозірської сільської ради Віньковецького району із вимогою про визнання права власності на обов`язкову частку у спадковому майні.

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6 , як обов`язкову частку у спадковому майні.

Повідомляє, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_6 . Вона на день смерті проживала разом з ним та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент її смерті відкрилась спадщина на неуспадковане нею після смерті її чоловіка, а його батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкове майно, яким є житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Право власності на нерухоме майно належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.11.1990 року, виданого за рішенням виконавчого комітету Віньковецької районної Ради народних депутатів № 8 від 18.08.1988 року.

Також ОСОБА_6 належали на момент смерті чотири земельні ділянки (паї), площею 0,8990 га, кадастровий номер :05:002:0094, площею 0,8990 га, кадастровий номер :05:002:0099, площею 0,7747 га, кадастровий номер 5 :05:002:0207, площею 0,7747 га, кадастровий номер :05:002:0208, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Яснозірської сільської ради.

Посилаючись на приписи ст.ст. 1268, 1270 ЦК України він повідомляє, що прийняв спадщину після смерті мами, яка заповіла все своє майно його брату ОСОБА_8 , батькові відповідача. Брат прийняв спадщину за заповітом, до якої увійшли домоволодіння та чотири земельних ділянки, проте ІНФОРМАЦІЯ_3 брат помер, а після його смерті майном заволодів ОСОБА_2 , оформивши на нього права нотаріально.

На час смерті матері, тобто 2015 рік він мав статус інваліда 3 групи, а тому, як особа, яка постійно проживала з мамою (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) та як особа, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від наявності заповіту (ст. 1241 ЦК України) він має право на обов`язкову частку у спадщині, що проігноровано нотаріусом, який оформляв спадкові права та іншими спадкоємцями.

За заявою ОСОБА_2 відкрито провадження № 670/790/19, тому він просить об`єднати вказану справу із цією справою № 670/8/20 в одне провадження та розглянути.

Посилається на п.19 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», який регулює вказані у позові правовідносини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав зазначені у позові вимоги, просить їх задовольнити. Звернув увагу суду на «Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», де зазначено, що доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем є реєстраційний запис в будинковій книзі. Те, що ОСОБА_6 була зареєстрована на час смерті в м. Деражня у будинку позивача підтверджено записом про її реєстрацію в домовій книзі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Повідомив, що він оформив спадкові права після смерті батька і бабушки нотаріально. Не бажає примирення з позивачем. Той не скористався своїм правом на обов`язкову частку у спадщині після смерті бабушки ОСОБА_6 . Про це він заявив у судовому засіданні у справі 670/641/17 і це зафіксовано у рішенні, ухваленому судом. Вказане рішення суду від 16 квітня 2019 року має преюдиційне значення при розгляді цієї справи. Окрім того, баба на час смерті проживала в с. Яснозір`я спільно з його батьком ОСОБА_7 , що встановлено судом. Не подавши заяви протягом шести місяців після смерті баби, та, фактично відмовившись від спадщини, дядько втратив право на спадкову масу, тому у задоволені його вимог він просив відмовити.

Представник відповідача Яснозірської сільської ради у судове засідання не з`явивсь, будучи належно повідомленими. Справа, відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядалась без їх участі.

В останнє судове засідання сторони не з`явились. На ім`я суду представник позивача надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Відповідач не з`явився, подав заяву, якою просив справу слухати без його участі, у задоволенні позову відмовити

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат позивача ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.03.2017 року, актовий запис № 8, свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 від 22.08.1990 року, актовий запис № 11. Він за життя як спадкоємець за заповітом в силу ст. 1223 ЦК України прийняв спадкову масу від своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво НОМЕР_3 , актовий запис № 12), а вона, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України від свого чоловіка ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Яснозір`я (свідоцтво НОМЕР_4 , актовий запис № 6) З ним вона постійно проживала в АДРЕСА_1 . Чоловік її являвся власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння видане виконкомом Віньковецької районної ради 20.11.1990 року на його ім`я.

Права власника домоволодіння, спадкові права та родинні стосунки між вказаними вище особами не оспорюються і підтверджені представленими позивачем доказами у матеріалах цивільної справи, визнані сторонами, тому судом не аналізуються. У суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України вони приймаються без доказування.

Позивач своєчасно не прийняв спадщину після померлої матері. Він не звернувся у шестимісячний строк в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. На момент смерті ОСОБА_6 він дійсно мав статус інваліда 3 групи, що підтверджено довідкою серії АВ № 0537884 виданою 27.04.2015 року Хмельницькою обласною МСЕК.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 1241 ЦК України, як інвалід він наділений був правом на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від того, що ОСОБА_6 заповіла все своє майно ОСОБА_7 - батькові відповідача. Вказаним право він не скористався. Спадкові права на земельні ділянки оформляв ОСОБА_8 , а після його смерті в 2017 році землі площею 0,8990 га, кадастровий номер :05:002:0094, площею 0,8990 га, кадастровий номер :05:002:0099, площею 0,7747 га, кадастровий номер 5 :05:002:0207, площею 0,7747 га, кадастровий номер :05:002:0208 оформив ОСОБА_2 на своє ім`я, серед іншого, скориставшись судовим рішенням.

Рішенням Віньковецького районного суду від 16 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та інших осіб у визнанні недійсним заповіту складеного ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_8 .

В мотивувальній частині цього рішення суд встановив, що Віньковецькою державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті ОСОБА_6 була заведена правомірно за місцем відкриття спадщини. Місцем відкриття спадщини визнав в АДРЕСА_1 . Визначив, що саме за цією адресою проживала спадкодавець на момент смерті із спадкоємцем - батьком відповідача.

Суд констатував, що ОСОБА_3 протягом встановленого строку заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори він не подавав, оскільки не мав такого наміру, і таким чином пропустив строк для прийняття спадщини. Він у рішенні наводить пояснення позивача, про те, що той не мав наміру звертатись із заявою до нотаріуса, тому не звернувся.

Висновок суду має преюдиційне значення при розгляді цієї справи. Ним встановлено, що не було волевиявлення позивача звертатись із заявою до нотаріальної контори, тобто він відмовився від прийняття спадщини. Про відмову від прийняття спадщини свідчить не тільки його пояснення в судовому процесі по справі № 670/641/17, але і досить тривалий проміжок часу, який сплинув з часу смерті його матері ІНФОРМАЦІЯ_5 до часу звернення його до суду із цим позовом 09.01.2020 року - більше чотирьох років.

Матір позивача на момент смерті постійно проживала в с. Яснозір`я Віньковецького району. За цих обставин посилання представника позивача на пункт 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» недоречне. Поняття «реєстрації» особи не є тотожним із поняттям «місце проживання» особи, на що вказує ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Стаття 1268 ЦК України визнає право особи на вступ у спадщину за умови постійного проживання» її з спадкодавцем. ОСОБА_7 не проживав з мамою на час смерті останньої, тому не вступив у спадкові права.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до ст.188 ч.3 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання. У справі за позовом ОСОБА_2 розпочато на момент отримання цієї позовної заяви підготовче засідання, тому об`єднувати справи немає підстав..

Керуючись ст. 11, ст. 15, ст. 16, ст. 1221, ст. 1233, ст. 1234, ст. 1247, ст. 1251, ст. 1257, ст. 1261 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10-13, ст. 17, ст. 137, ст. 141, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та до Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, про визнання права власності на обов`язкову частку у спадковому майні, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О.Потапов