Справа № 510/2135/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

10.03.20 р. Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Іванової Н.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_2 до ДП «Ренійський морський торгівельний порт» про поновлення порушеного права та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача з вимогами відновити його порушене право на отримання достовірної довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 р.р., яка б відповідала формі, встановленій листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 р. № 01-3/244-013-2.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином.

Представник позивача Міняєв Ю.В. (довіреність від 25.11.2019 р.) у судовому засіданні позовній вимоги підтримав в повному обсязі на підставі викладених у позовній заяві обставинах та доказах.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, в порядку п. 1 ч. 8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву відповідач не направив, позивач та його представник не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: довідка МСЕК № 003674 від 06.10.2008 р.;експертний висновок № 19 від 23.10.1991 р.; наказ по особовому складу від 14.10.1986 р. № 309; копії заяв ОСОБА_2 від 04.02.2019 р., 04.10.2018 р., 17.07.2018 р.; копія рішення Ізмаїльського відділу обслуговування громадян № 663/03-10/1 від 27.09.2019 р. про відмову у перерахунку пенсії; копія листа Ізмаїльського об`єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області № 88/М-01 від 15.06.2018 р.; копії листів ДП «Ренійського морського торгівельного порту» № 1-12/759 від 03.10.2018 р. та № 28 від 13.01.2009 р.; копія довідки командира військової частини № 44316 № 156; копія наказу № 28 від 13.01.2009 р. про доповнення до наказу № 374 від 12.08.1996 р.; копія довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 р.р.; копія витягу з особового рахунку ОСОБА_2 за період березень 1986 р. квітень 1986 р., який працював на посаді водія ІІІ кат. З тарифною ставкою 93,92 руб; копія роз`яснення до розрахунку показників «Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 р.».

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
04.06.2018 року позивач звернувся до Ізмаїльського об`єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області, із заявою про перерахунок пенсії, як особі, яка приймала участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим, що він був направлений для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 3 зону небезпеки, водієм пожежної машини.

15.06.2018 року листом Ізмаїльського об`єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області позивачу було повідомлено, що надана позивачем довідка про заробітну плату, яка була видана ДП «Ренійський морський торговельний порт», не відповідає формі, затвердженою листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 року № 01-3/244-013-2, а тому зробити перерахунок пенсії, як особі яка приймала участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, не має можливості.

Позивач неодноразово звертався до ДП «Ренійський морський торговельний порт» із вимогами надати йому довідку про заробітку плату встановленого зразку, про що свідчать заяви, які знаходяться в матеріалах справи, однак порушуючи строки які передбачені ЗУ «Про звернення громадян», позивачу не надали довідку, належним чином заповнену. Довідка про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 12/51 від 30.05.2018 року, яку позивачу було видано не відповідає формі встановленої чинним законодавством, та містить недостовірну інформацію щодо днів роботи позивача та оплати праці, у зв`язку з чим, з метою захисту своїх порушених прав, позивач звернувся із відповідним позовом.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
Судом встановлено, що у довідці про заробітну плату від 30.05.2018 року №12/51 не зазначений посадовий оклад позивача, та відповідно до якої відомості посадовий оклад встановлений.

Також, у довідці про заробітну плату від 30.05.2018 року №12/51 виданої ДП «Ренійський морський торговельний порт», зазначені не повні дати роботи позивача, а саме відсутній рік 1986.

У графі кратність зазначено 4, однак відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРС №964 від 17.05.1986 року, були встановлені зони небезпеки, де оплата праці в ІІІ зоні небезпеці, проводиться у п`ятикратному розмірі тарифних ставок. У зв`язку з тим, що позивач працював у ІІІ зоні небезпеці, що підтверджується довідкою командира військової частини № 44316 №156, його оплата паці має проводитись у 5 кратному розмірі.

У графі кількість відпрацьованих днів за період з 06.05.1986 по 31.05.1986 р. зазначено 22 дні, а за період з 01.06.1986 по 08.06.1986 року зазначено 6 днів, однак згідно довідки командира військової частини № 44316 №156, позивач працював у третій зоні небезпеки з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС з 06.05.1986 по 08.06.1986 року. 4, 9, 11, 18, 25 травня та 1, 8 червня 1986 року працював без вихідних днів з 08:00 по 20:00 годин. Тобто у травні 1986 року позивач відпрацював 26 днів, а не 22, як зазначено у довідці, та 8 днів у червні 1986 року, а не 6.

Відповідно до п. 7 Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
У графі кількість відпрацьованих годин за період з 06.05.1986 по 31.05.1986 р. зазначено 132 години, а за період з 01.06.1986 по 08.06.1986 року зазначено 36 годин, однак згідно тієї ж самої довідки командира військової частини № 44316 №156, позивач працював без вихідних днів з 08:00 до 20:00, тобто по 12 годин в день. Тобто у травні 1986 року позивач фактично відпрацював 312 годин, а не 132 як зазначено у довідці, та 96 годин у червні 1986 року, а не 36.

Згідно з ст. 106 Кодексу законів про працю Української РСР від 01.06.1972 року, при почасовій оплаті праці робота в надурочний час оплачується за перші дві години в полуторному розмірі, а за наступні години в подвійному розмірі.

У графі сума доплати за роботу у надурочний час за період роботи з 06.05.1986 по 31.05.1986 року зазначено 580,80, однак якщо рахувати відповідно до чинного на той час законодавства, перші дві години в полуторному розмірі, а за наступні в подвійному, виходить: 44 год. х 1,5 х 1,10 (тарифна ставка) х 5 (кратність) = 363, та наступні години: 88 год. х 2 х 1,10 (тарифна ставка) х 5 (кратність) = 968. Разом виходить 1331.

Так само в червні перші дві години в полуторному розмірі, а за наступні в подвійному, виходить: 12 год. х 1,5 х 1,10 (тарифна ставка) х 5 (кратність) = 99, та наступні години: 24 год. х 2 х 1,10 (тарифна ставка) х 5 (кратність) = 264. Разом виходить 363.

У графі кількість відпрацьованих годин у вихідні та святкові дні за період з 06.05.1986 по 31.05.1986 р. зазначено 24 години, а за період з 01.06.1986 по 08.06.1986 року зазначено 12 годин, однак як зазначено у довідці командира військової частини № 44316 №156, у святкові та вихідні дні, а саме 9, 11, 18 та 25 травня 1986 року та 1, 8 червня 1986 року, позивач працював по 12 годин у день, тобто у травні, 12 х 4 = 48 годин, та у червні, 12 х 2 = 24 години.

Відповідно до ст. 107 Кодексу законів про працю Української РСР від 01.06.1972 року, робота у святковий та неробочий день оплачується у подвійному розмірі працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки.

У графі сума доплати за роботу у вихідні та святкові дні за період роботи з 06.05.1986 по 31.05.1986 року зазначено 211,20, однак згідно з довідкою командира військової частини № 44316 №156, 9, 11, 18 та 25 травня 1986 року були святковими та вихідними днями, тобто 12 год. (святковий день) х 1,10 (тарифна ставка) х 5 (кратність) х 2 (згідно з ст. 107 КЗпП Української РСР) = 132, а також 36 год. (вихідні дні) х 1,10 (тарифна ставка) х 5 (кратність) х 2 = 396. Разом виходить 528, однак у довідці зазначено 211,20. Так само у червні 1986 року, 24 год. (вихідні дні) х 1,10, х 5 (кратність) х 2 = 264. Однак у довідці зазначено 105,60.

Таким чином у графі «всього» у довідці про заробітку плату має бути за травень місяць 1986 року: 1331 + 528 = 1859, а за червень місяць 1986 року: 363 + 264 = 627. Однак, у довідці про заробітну плату зазначено всього за травень 1372,80 та за червень 422,40.

У графі збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, за травень місяць зазначено 227,76, а за червень місяць 70,08, однак згідно наказу Ренійського морського торгівельного порту №28 від 13.01.2009 року, позивача було звільнено від роботи для ліквідації ЧАЕС з 02.05.10986 по 12.06.1986 р. Однак фактично позивача забрали на ліквідацію ЧАЕС 01.05.1096 року зранку, що підтверджують поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 01.05.1986 р. з військкомату подзвонили сказали, що її чоловік повинен зібрати колону машин і привезти до військкомату. Збирати водіїв поїхала вона, оскільки її чоловік був випивший і першим кого вона забрала був ОСОБА_2 . Вона його привезла до автоколони порту, після чого він пересів на пожежну машину і виїхав до Черноболя між 16.00 - 18.00 год.

Свідок ОСОБА_4 він працював з ОСОБА_2 в Ренійському морському порту. 01.05.1986 р. він сформував колону з автотранспорту, одним водіїв був ОСОБА_2 , в той же день між 18.00-18.30 год. вони виїхали на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, суд встановив, що позивач виїхав на ліквідацію наслідків ЧАЕС 01.05.1986 р., тобто виходить 31 день х 8,76 (середньоденна заробітна плата позивача) = 271,56. Так само у червні 1986 року, 12 днів х 8,76 = 105,12.

У графі оплата праці за тарифними ставками за дні роботи у зоні відчуження за травень місяць 1986 р. зазначено 1372,80, однак 22 дні х 6 год. = 132 год. х 1,10 х 5 (кратність 4 та 100% премія згідно Наказу №28 від 13.01.2009) = 726.

Так само за червень місяць 1986 р. зазначено 422,40, однак 36 год. х 1,10 х 5 (кратність 4 та 100% премія згідно Наказу №28 від 13.01.2009) =198.

В підсумку у довідці про заробітну плату в графі сума за травень місяць 1986 року зазначено 2424,24, а за червень місяць 745,92. Однак, якщо скласти всі суми за травень місяць 1986 р., виходить: 1331 + 528 + 271,56 + 726 + 823,68 = 3680,24. Так само за червень місяць 1986 р. виходить: 363 + 264 + 105,12 + 198 + 253,44 = 1183,56.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Також, встановлено, що у витязі з особового рахунку ОСОБА_2 , на посаді водія ІІІ категорії, за період березень 1986 року квітень 1986 року, не вірно зазначено вид виплати, а саме вказано, що позивачу була надана премія за березень 1986 р. в розмірі 31,22 та за квітень 1986 р. 51,12, тоді як це була виплата на час ремонту транспортного засобу позивача. Ізмаїльське об`єднане управління пенсійного фонду України Одеської області звернуло на це увагу, та зазначило у відмові у перерахунку пенсії № 663/03-10/1 від 27.09.2019 року, що ця «премія» не підтверджена у особовому рахунку, наказ на премію відсутній.

Крім того, у довідці про заробітну плату №12/51 від 30.05.2018 року у другому абзаці зазначено «оплата за тарифними ставками по зонах небезпеки провадиться, виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6 денного робочого тижня, однак згідно абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.86 р. N 168 обслуговування літаків, вертольотів, пожежної техніки, дезактивація техніки і забруднених ділянок місцевості та деякі інші роботи провадились у подвійному розмірі посадових окладів, а робітників і службовців - по підвищених на 100 % тарифних ставках.
Таким чином, відповідальними особами ДП «Ренійський морський торговельний порт» було допущено ряд помилок при вирахуванні заробітної плати позивача. Неодноразові вимоги до Ренійського морського торговельного порту щодо надання йому належної довідки про заробітну плату із зазначенням його дійсної заробітної плати, були проігноровані. У зв`язку з тим, що у довідці про заробітну плату занижено суми виплат позивачу, він не може отримати пенсію в повному розмірі, яка йому належить згідно з законом.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Таким чином, з метою захисту прав позивача та здійснення позивачу перерахунок пенсії, як особі, яка приймала участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим, що він був направлений для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 3 зону небезпеки, водієм пожежної машини, суд задовольняє вимоги позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 року № 01-3/244-013-2; п. 7 Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року; ст.ст. 106, 107 Кодексу законів про працю Української РСР від 01.06.1972 року; п. 3 розділу ІІІ Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «Ренійський морський торгівельний порт» про поновлення порушеного права та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Поновити порушене право ОСОБА_2 на отримання достовірної довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.
Зобов`язати Державне підприємство «Ренійський морський торговельний порт» видати ОСОБА_2 , довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, яка відповідає формі, встановленої листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 року № 01-3/244-013-2, із зазначенням всіх необхідних реквізитів, та зазначенням таких даних:

Дата Зона небезпеки КількістьДенна (годинна) тарифна ставка Кратність Доплата за роботу у надурочний час Доплата за роботу у вихідні та святкові дні Всього
днів годин
годинсумагодинсума
06.05.1986- 31.05.1,4.06.1986- 08.06.1986 3 8 96 1,10 5 36 363 24 264 627
Збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 рокахОплата праці за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 рокахПремії зі діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (із зазначенням показника преміювання, розміру премії та підстави її виплати)Інші доплати та надбавки (за роботу у нічний час, за класність тощо із зазначенням розміру та підстави виплати)Сума
271,56726823,68 3680,24
105,12198253,44 1183,56

Зобов`язати Державне підприємство «Ренійський морський торговельний порт» зазначити у новій довідці про заробітну плату «раніше видану довідку про заробітну плату № 12/51 від 30.05.2018 року вважати недійсною».

Зобов`язати Державне підприємство «Ренійський морський торговельний порт» зазначити у новій довідці про заробітну плату - «оплата за підвищеними тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) по зонах небезпеки провадиться, виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6 денного (36-годинного) робочого тижня»

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін