Дата документу 23.04.2020
Справа № 937/631/20
Провадження № 6/937/47/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Данчук К.В.

учасники справи:

державний виконавець ОСОБА_1 ,

стягувач держава,

боржник ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи Каховський міськрайонний суд Херсонської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаркуши Тетяни Олександрівни про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаркуша Т.О. звернулася до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

В поданні зазначено, що на виконанні у Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 658/1030/18 від 06 червня 2018 року про конфіскацію всього майна, яке є власністю ОСОБА_2 , на користь держави. При проведенні перевірки майнового стану боржника було встановлено, що боржник на праві спільної сумісної власності володіє нерухомим майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак право власності на це майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Державний виконавець визначити частку майна боржника ОСОБА_2 в спільній сумісній власності 4-х співвласників, а саме квартири АДРЕСА_2 .

В судове засідання державний виконавець не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представника стягувача та заінтересованої особи, боржник та інші заінтересовані особи не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання про визначення частки майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення подання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 658/1030/18, виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області 06 червня 2018 року про конфіскацію всього майна, яке є власністю ОСОБА_2 , на користь держави.

Провадження з виконання зазначеного виконавчого документу розпочато 21 червня 2018 року шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 вересня 1997 року Мелітопольською районною радою народних депутатів, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Зазначена квартира зареєстрована Мелітопольською районною радою на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 1838.

Згідно інформації КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 03 січня 2019 року, станом на 01 січня 2013 року за фізичною особою ОСОБА_2 нерухомого майна у м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області не значиться. Крім того, в архіві КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» зберігається (незареєстроване) свідоцтво про право власності від 12 вересня 1997 року, виданого щодо спільної сумісної власності 4-х співвласників ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , але власники за реєстрацією не зверталися, відомості щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09 січня 2020 року, відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо ОСОБА_2 відсутні.

Судом встановлено, що державним виконавцем вжито всіх процесуальних заходів щодо встановлення майна, яким боржник одноособово володіє на праві приватної власності, перш ніж вдаватись до необхідності визначення частки з майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

Разом із цим, вирішуючи питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд враховує, що системний аналіз положень ч. 1 ст. 443 ЦПК України та ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що державний виконавець під час виконання судового рішення наділений повноваженнями щодо виявлення майна боржника шляхом звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

При цьому, речові права на нерухоме майно, які виникли до 2013 року, визнаються дійсними, якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав відповідно до законодавства державна реєстрація прав не була потрібна. Так, ані положення ЦК УРСР 1963 року, ані Закону України «Про власність» не передбачали обов`язкову державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та не пов`язували час виникнення чи набуття права власності з такою реєстрацією. Також, цивільне законодавство, чинне на час приватизації та виникнення права власності на вказану вище квартиру, зокрема Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачав, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, та оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення (ст. 8 зазначеного Закону). Тобто, вбачається, що речові права на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 виникли до 2013 року на підставі виданого відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» свідоцтва про права власності на житло, яке було зареєстроване відповідно до чинного на той час законодавства в органі приватизації Мелітопольській районній раді Запорізької області.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про належність боржнику ОСОБА_2 нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яким він на праві спільної сумісної власності володіє разом з іншими особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ..

Також, при вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності суд враховує положення ст.ст. 370, 372 ЦК України, якими визначено, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, оскільки частки у квартирі, яка перебуває у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_2 та інших співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не визначені, обставини, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, відсутні, тому суд вважає, що частка боржника у цьому нерухомому майні становить 1/4 частку вказаної вище квартири.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення подання та визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

П О С Т А Н О В И В:

Подання державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаркуши Тетяни Олександрівни про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, задовольнити.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме квартирі АДРЕСА_2 становить 1/4 частка вказаної квартири.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: