Справа № 450/807/20 Провадження № 2-н/450/23/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши в м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

встановив:

заявник просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У заяві про видачу судового наказу, крім іншого, заявник покликається як на доказ на довідка № 771 від 05.03. 2020 року, видана виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської. З мотивів заяви слідує, що ця довідка органу місцевого самоврядування підтверджує факт реєстрації місця проживання дитини із заявником, а також факт перебування дитини на утриманні заявника. Проте, довідка № 771 від 05.03. 2020 року, видана виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської дійсно підтверджує факт реєстрації місця проживання ОСОБА_3 із заявником по АДРЕСА_1 , але не підтверджує факту перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 . Жодного іншого доказу на підтвердження такого факту до заяви про видачу судового наказу не додано.

З урахуванням зазначеного, суддя дійшов висновку, що у даному випадку заявником не виконано передбаченого ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язку з доведення належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виникнення або порушення права грошової вимоги заявника боржником, за якою подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 76-81, 160, 162, 165-167, 258, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд,

постановив:

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9, частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили в день її проголошення.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

СуддяЄ. О. Данилів