Справа № 482/201/17
Номер провадження 2-п/482/1/2020
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Безкровної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 19.04.2017року у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2017року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (в теперішній час АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.11.2011року.

Заочним рішення суду від 19.04.2017року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено повністю, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 26294,50грн. та судові витрати у сумі 1600грн.

16 грудня 2019 представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення в якій посилається на те, що відповідач не брав участі в судовому засіданні, на якому було ухвалено зазначене судове рішення, не надав відзиву на позов, так як взагалі не знав про існування судового процесу та не отримував повідомлення про календарну дату проведення судового засідання.

Рішення суду відповідач отримав лише 25 листопада 2019 року під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи.

Відповідач вважає, позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так у підписаній відповідачем заяві позичальника від 01 листопада 2011 року не зазначена процентна ставка. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобовязання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Проте банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги кредитної заборгованості за договором від 2011 року, посилався на «Тарифи Банку», «Правила користування платіжною картою», «Умови та правила надання банківських послуг», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. У вказаних посиланнях містяться, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року провадження № 6-16цс15).

Позивач вказує, що укладений між сторонами договір є договором приєднання (ст.634 ЦК України), проте на думку представника відповідача у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (01.11.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Тарифи та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного зі мною кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною четвертою статті 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від - листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Представник позивача вказує, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку у анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Представник позивача вказує, що зважаючи на вищевикладене При визначенні розміру заборгованості позивач безпідставно взяв до уваги « Тарифи Банку», «Правила користування платіжною картою», «Умови та правила надання банківських послуг» з ресурсу: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, включивши у платіж за кредитом, згідно із ставками, розміром та порядком нарахуванням визначені цими документами 19713,47грн. несплачених процентів за користування кредитними коштами і 3878,51грн. пені за порушення умов договору та штрафів - 500грн. та 1228,31грн.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд скасувати заочне рішення, та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явились. Згідно ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Вивчивши заяву представника відповідача та додані до неї документи, дослідивши матеріали цивільної справи №482/201/17, суд дійшов до висновку, що заява представника відповідача підлягає задоволенню..

Так відповідно до ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із досліджених судом матеріалів справи №482/201/17 за позовом Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, видно, що 19.04.2017року судом у вказаній справі було ухвалено заочне рішення.

Як вбачається матеріалів цивільної справи, а саме поштових повідомлень та конвертів з повістками (а.с.42, 43, 45), ОСОБА_1 виклики до суду не отримав і листи з судовими повістками було повернуто до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Копія заочного рішення була направлена відповідачу 21.04.2017року (а.с.53) проте конверт з копією рішення та поштовим повідомленням було повернуто на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.45

В результаті розгляду справи за відсутності відповідача його було позбавлено можливості реалізувати процесуальні права, передбачені ст. 43, 49 ЦПК (ст. 27, 31 ЦПК у редакції чинній на час розгляду справи), а саме заперечувати проти позову, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тощо.

Суд вважає обставини і докази на наявність яких посилається відповідач мають істотне значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із урахуванням вищевказаного, суд вважає, що є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.260, 286-288 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 19.04.2017року у цивільній справі №482/201/17 за позовом Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Заочне рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/201/17 від 19.04.2017року за позовом Публічного Акціонерного Товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Призначити справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 22.04.2020року о 10 год. 00 хв. в залі судових засідань №2, Новоодеського районного суду Миколаївської області, за адресою: 56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 190.

Роз`яснити відповідачу його право надіслати суду відзив на позов до якого повинні бути додані документи, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи на протязі п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Надати позивачу п`ять днів для подання відповіді на відзив відповідача.

Надати відповідачу п`ять днів з часу отримання відповіді на відзив для подання заперечень на неї.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб - адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України: http://court.gov.ua/fair

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання до Новоодеського районного суду Миколаївської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Головуючий підпис: В.О.Баранкевич