ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3350/20 Справа № 2-1010/11 Суддя у 1-й інстанції - Тананайська Ю. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Петешенкової М.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мамедової Юлії Олександрівни у виконавчому провадженні № 30450750, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мамедової Ю.О. у виконавчому провадженні № 30450750 (а.с.225-228, т.1).

В обґрунтування скарги зазначив, що Марганецьким міським ВДВС здійснюється виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1010/4 від 25 листопада 2011 року Марганецького міського суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів, починаючи стягнення з 25 серпня 2011 року і до повноліття дитини.

Між стягувачем та боржником тривалий спір про визначення розміру заборгованості по аліментах за період з 10 березня 2013 року по 13 жовтня 2016 року в розмірі 16 617 гривень 53 коп.

Зазначена заборгованість боржником не визнана, стягувач не пред`являла до суду позов про визначення розміру заборгованості по аліментах, тому державний виконавець позбавлений повноважень обчислювати такий розмір заборгованості за аліментами в частині такого спору.

Оскільки виконавче провадження не містить судового рішення щодо розв`язання між сторонами виконавчого провадження наявного спору про визначення розміру заборгованості за аліментами, тому дії державного виконавця по визначенню розміру заборгованості та по обмеженню прав є незаконними.

Враховуючи вищевикладене, просив суд:

- поновити строк для подання скарги як пропущений боржником із поважних причин.

- визнати неправомірними дії державного виконавця щодо обчислення заборгованості із сплати аліментів у розмірі 16617 гривень 53 коп. за період з 10 березня 2013 року по час працевлаштування боржника в розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 6.11.2019 року № 13.21-34;

- визнати неправомірними дії державного виконавця щодо внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників;

- визнати неправомірними постанови державного виконавця від 6 листопада 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів , споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду;

- зобов`язати державного виконавця усунути порушення прав заявника (а.с.225-228, т.1).

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мамедової Ю.О. у виконавчому провадженні № 30450750 відмовлено (а.с.32-34, т.2).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити. Вважає, що ухвала суду є необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає дійсним обставинам справи.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в Марганецькому МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавчий лист № 2-1010/11 від 25 листопада 2011 року, виданий Марганецьким міським судом Дніпропетровської області.

Боржник із позовною заявою про визначення розміру аліментів не звертався, також не звертався із заявою про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Станом на 6 листопада 2019 року заборгованість по аліментах складає 20450 гривень 04 коп.

За наявності заборгованості 6 листопада 2019 року державним виконавцем Мамедовою Ю.О. винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів , споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволенні скарги, оскільки порушень з боку державного виконавця не встановлено, виконавець діяла в межах своїх повноважень та у спосіб передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Зі змісту скарги, вбачається, що скаржник фактично не погоджується із розміром заборгованості по аліментам, нарахованої державним виконавцем.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами ЗУ «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку судового контролю за виконанням рішень або у позовному провадженні.

Боржник із позовною заявою щодо оскарження розміру заборгованості зі сплати аліментів не звертався.

Згідно ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

06 листопада 2019 року державним виконавцем Мамедовою Ю.О винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів , споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду.

В матеріалах справи наявні всі докази, що підтверджують існування заборгованості боржника із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення у вказаній справі.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами ухвали суду, які наведені в її обґрунтування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: