Справа № 460/3886/19
Провадження №2/944/653/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І. М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П. про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку,

в с т а н о в и в:

01.08.2019 ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача, приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П., в якому просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідчено приватним нотаріусом Яворівського РНО Гавришкевич О.П. від 31.01.2017 та зареєстровано в реєстрі за №123, договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчено приватним нотаріусом Яворівського РНО Гавришкевич О.П. 17.06.2017 та зареєстровано в реєстрі за №806, скасувати реєстрацію права власності та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відновити за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20.11.1993 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Яворівському відділі ЗАГСУ у Львівській області, актовий запис проведено за №119. Після укладення шлюбу ОСОБА_7 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. У власності ОСОБА_7 перебував житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який у неї виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ще за життя між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування спірного житлового будинку, на підставі якого ОСОБА_7 (дарувальник) подарувала ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 . В подальшому, а саме: 17 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 спірний житловий будинок. Вважає, що договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є недійсним, оскільки ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу в місячний строк була зобов`язана здійснити обмін паспорта в зв`язку із зміною прізвища, однак в порушення вимог п.16 та п.18 «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992, цього не зробила. Таким чином ОСОБА_7 під час укладення договору спірного договору дарування пред`явила нотаріусу для встановлення особи недійсний паспорт. Відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України особа,яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Таким чином нотаріусом, під час посвідчення договору дарування, було встановлено особу дарувальника за паспортом, який в цей час вже був недійсний. По суті встановлення особи дарувальника на підставі недійсного паспорта свідчить про порушення при посвідченні договору дарування вимог ст. 43 Закону України «Про нотаріат», пунктів 1-2 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому є підставою для визнання договору нікчемним. Просить позов задовольнити.

04.10.2019 представник позивача ОСОБА_6 адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 07.10.2019 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 07.10.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

22.11.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначають, що посвідчуючи оскаржуваний договір дарування житлового будинку від 30.01.2017, нотаріус діяв в межах Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, установивши особу ОСОБА_7 на підставі наданого нею паспорту. Підстав для того, щоб вимагати у ОСОБА_7 надання будь-яких інших документів у нотаріуса не було, оскільки спірний будинок, який передавався у дар, був особистою власністю дарувальника. Нотаріусом було встановлено, що сторони мали повний обсяг дієздатності, волевиявлення сторін було вільним, усвідомленим і відповідало їх внутрішній волі, умови договору були зрозумілі і відповідали реальній домовленості сторін. Крім цього, зазначають, що позивач перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_7 з 1993 року з вимогами про визнання її паспорта недійсним до суду чи інших компетентних органів не звертався. Просять в позові відмовити.

09.01.2020 приватний нотаріус Яворівського РНО Гавришкевич О.П. скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якій вказує, що твердження позивача про недійсність укладеного договору дарування між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з мотивів недодержання на момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України є безпідставними та бездоказовими. Також є безпідставним твердження в позовній заяві, що установлення особи ОСОБА_7 було здійснено за недійсним паспортом. Відповідно до п.8 «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992, паспорт вважається недійсним лише у випадках невклеєння фотокарток при досягненні громадянином 25 і 45 річного віку. Оскільки наданий ОСОБА_7 паспорт громадянина України було видано 19 липня 2001 року, тобто більше ніж через 7 років з часу укладення шлюбу з ОСОБА_6 , в якому на 10-ій сторінці містилась відповідна відмітка про укладення шлюбу 20 листопада 1993 року з ОСОБА_6 , то жодних підстав для сумніву у достовірності виданого паспорта не виникало. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 04.08.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Зозуля А.В. позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 а також їх представники адвокати Балюк С.М. та Балюк О.С. проти задоволення позову заперечили в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П. в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду скерувала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представників, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Яворівською держнотконторою 23.08.1988 за реєстровим №1624 та зареєстрованого 02.09.1988 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №6 за реєстровим №73/72 стр. НОМЕР_1 , належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

20 листопада 1993 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №119. Після укладення шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

19.07.2001 Яворівським РВ УМВС України у Львівській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з паспортними даними ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На час видачі паспорта перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Дата реєстрації шлюбу 20 листопада 1993 року.

31.01.2017 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар житловий будинок АДРЕСА_1 , з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який було посвідчено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П., та зареєстрованого в реєстрі за №123.

17.06.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар житловий будинок АДРЕСА_1 , з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який було посвідчено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П., та зареєстрованого в реєстрі за №123.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30.06.2017 Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №65.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилався на те, що договір дарування житлового будинку, укладений 31.01.2017 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 підлягає визнанню недійсним, оскільки на час укладення договору був недійсним паспорт ОСОБА_7 , у зв`язку із тим, що після зміни прізвище на « ОСОБА_9 » ОСОБА_7 не обміняла паспорт.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

Частиною першою статті 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3ЦК України).

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що дружина позивача ОСОБА_7 , незважаючи на зміну прізвища, у зв`язку із укладенням шлюбу на « ОСОБА_9 », фактично прізвище не змінювала, 19.07.2001 отримала паспорт на прізвище « ОСОБА_10 », в якому містилась відмітка про укладення шлюбу 20.11.1993 із ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_7 після укладення шлюбу зверталась до відповідних державних органів про обмін паспорту, надавала відповідні документи, про що свідчать проставлені відмітки про сімейний стан.

Відповідно до п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ 26.06.1992 №2503-ХІІ ( далі - Положення) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно з п.16, п.18 Положення обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування. Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування.

Відповідно до Положення передбачено недійсність паспорта лише у випадку не вклеєння в паспорт фотокарток при досягненні його власником 25- і 45-річного віку.

Згідно з ст.ст. 43, 44, 45 Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 №296/5 при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи та обсягу її цивільної дієздатності здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Встановлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

При укладенні договору дарування ОСОБА_7 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, договір було укладено у формі, встановленій законом, волевиявлення ОСОБА_7 було вільним та відповідало її волі. Під час укладення договору дарування житлового будинку від 31.01.2017 ОСОБА_7 пред`явила приватному нотаріусу Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П. паспорт громадянина України, який на час укладення договору був дійсний, а тому у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , слід відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині визнання недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , скасування реєстрації права власності та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відновлення за ОСОБА_8 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , то такі вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є похідними від вимоги про визнання недійсним договору дарування житлового будинку від 31.01.2017.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П. про визнання недійсним договорів дарування житлового будинку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області.

Повний текст рішення складено 28.12.2020.

Позивач: ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1 .

ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1 .

ІПН НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_2 .

ІПН НОМЕР_5 .

Третя особа: Приватний нотаріус Яворівського районного

нотаріального округу Гавришкевич О.П.,

юридична адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя І.М.Карпин