Справа № 128/12/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30.04.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Бойко А.А. , без участі заявника та заінтересованих осіб

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області заяву ОСОБА_1 в порядку окремого провадження «про встановлення факту батьківства», заінтересовані особи - Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

УСТАНОВИВ:

02.01.2020 заявник ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду із даною заявою, яку мотивовано тим, що він заявник є рідним сином ОСОБА_4 , однак у свідоцтві про народження заявника зазначені недостовірні дані.

Вказує, що у свідоцтві про його народження, виданого 22 листопада 1968 року у графі «батько» відомості відсутні, у зв`язку із тим, що його батьки проживали без реєстрації шлюбу, а у свідоцтві про народження виданому 17 вересня 1992 року в графі «Батько» помилково записано прізвище батька - ОСОБА_4 .

Зазначає, що через той факт, що між його матір`ю та батьком не був укладений шлюб, йому дали прізвище по матері - « ОСОБА_1 ».

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно відповідно до заповіту складеного 06 вересня 2018 батьком у с. Якушинці Вінницького району Вінницької області.

Зазначає, що у встановлений законом порядок, після смерті його батька ОСОБА_4 , він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та ОСОБА_4 .

Тому заявник вимушений звернутися до суду та просить суд встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Вінниця, є його батьком.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 19.02.2020 відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Вінницького районного суду від 09.04.2020 залучено до участі в даній справі, в якості заінтересованих осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 .

29.04.2020 у судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, попередньо через канцелярію суду подав заяву, в які просить розглянути справу у його відсутність, заяву підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити .

Заінтересована особа - представник Якушинецької сільської ради Вінницького району Романюк В.С. у судове засіданні не з`явився, поштою суду подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 поштою на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви, також в заяві підтвердила факт того, що заявник є її спільним сином із ОСОБА_4

Заінтересована особа - ОСОБА_3 також через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Додаткового зазначила, що вона не може підтвердити того факту, що ОСОБА_1 був сином ОСОБА_4 , оскільки вона народилась через 8 років після народження заявника.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

З копії свідоцтва про народження, виданого 27.04.1985 Пенківською сільською радою Літинського району Вінницької області судом убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 ( заявник по даній справі) , відомості про батьків: в графі мати зазначена ОСОБА_2 , в графі батько -відсутні відомості ( а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 17.09.1992 Пенківською сільською радою Літинського району Вінницької області судом убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , відомості про батьків: в графі мати зазначена ОСОБА_2 , в графі батько - ОСОБА_4 ( а.с.9).

З копії свідоцтва про шлюб , виданого виконавчим комітетом Якушнецької сільської ради від 12.01.2017, судом убачається, що 12.01.2017 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 12.01.2017 було зареєстровано шлюб (а.с.10).

Відповідно до копії виписки з погосподарської книги за 1971-1973 роки в домоволодінні ОСОБА_8 зареєстрованими значилися: ОСОБА_8 - голова двору; ОСОБА_9 - син; ОСОБА_2 - невістка; ОСОБА_10 - онука; ОСОБА_1 - онук (а.с.11).

06.09.2018 ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого заповів, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом : дружині - ОСОБА_2 , сину- ОСОБА_1 , донці - ОСОБА_3 ( а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть ( а.с.14) та після його смерті відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно.

Спадкоємцями, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 є: ОСОБА_1 (заявник) та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (заінтересовані особи по даній справі).

З поданої заяви судом установлено, що заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права, після смерті ОСОБА_4 , оскільки у нього відсутні докази родинних відносин між ним та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю та Пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її народження, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Таким чином, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється.

Судом установлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14); мати заявника ОСОБА_2 на час народження заявника ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, тому заявник обґрунтовано звернувся в порядку окремого провадження до суду з вимогою про встановлення факту батьківства.

Дані правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб і сім`ю України, що був чинний 02 листопада 1991 року - тобто дату коли народився ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )

За правилами ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі F 543/738/16-ц (провадження F 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі F 641/9147/15-ц (провадження F 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі F 225/6301/15-ц (провадження F 61-30047св18).

Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за однією адресою, а офіційно шлюб зареєстрували лише 12.01.2017; також, судом установлено , що померлий ОСОБА_4 за життя визнавав позивача своєю дитиною, що підтверджується тим, що він залишив на ім`я заявника заповіт, в якому зазначив заявника як сина; заінтересована особа - мати заявника ОСОБА_2 у своїй письмовій заяві до суду також підтвердила зазначений факт.

При винесені даного рішення суду суд, також приймає до уваги, що інша спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення даної заяви, тому суд розглянув дану справу у порядку окремого провадження , оскільки відсутній спір про право.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення даного юридичного факту породжує для заявника ОСОБА_1 , як спадкоємця юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права, щодо прийняття спадщини. При чому іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268 ,315,319 ЦПК України, Суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в порядку окремого провадження «про встановлення факту батьківства», заінтересовані особи - Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, з у рахуванням вимог пункту 3 розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з у рахуванням вимог пункту 3 розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України .

Повний текст рішення складено 30.04.2020 .

Суддя: О.Б. Саєнко