Справа № 487/5681/15-ц
Провадження № 6/487/55/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 року до суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у справі №487/5681/15-ц провадження 2/487/2351/15 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, а саме замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Представник заявника до судового засідання не з`явився, в заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Стягувач і боржники до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500955318 від 09.08.2014 року в розмірі 47868,07 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 478,68 грн.

24.02.2016 року представником АТ «Альфа-Банк» отримано виконавчий лист у справі.

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500955318.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500955318.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500955318.

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець.Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, судом встановлено наявність підстав для заміни стягувача.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053), у виконавчому листі по справі № 487/5681/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500955318.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя З.М. Сухаревич