Справа №638/3553/20
Провадження № 2/638/2937/20
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

16 березня 2020 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до особи без громадянства ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, зазначає наступне.

За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Предметом позову є розірвання шлюбу з відповідачем. ЦПК України щодо даної категорії справ передбачає право позивача на вибір підсудності в тому випадку, коли на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є особою без громадянства, народжений в Об`єднаних Арабських Еміратах, та, як зазначено позивачем, там і проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначені випадки, коли спір підсудний судам України, а саме: суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Спір, що вбачається з поданого позову жодним чином не корелюється із жодним з випадків, визначених ч. 1 ст. 76 вказаного Закону. Правила виключної підсудності також не підлягають застосуванню.

В позовній заяви позивач сам стверджує, що йому відомо по проживання відповідача в Об`єднаних Арабських Еміратах.

Відповідно до п. 4 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» суди розглядають спори за позовами громадян України до осіб, які проживають за кордоном, за правилами альтернативної підсудності, передбаченої статтею 110 ЦПК, а також виключної підсудності, передбаченої статтею 114 ЦПК та статтею 77 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відтак, суд не вбачає жодної підстави для визначення підсудності даного спору судам України і зокрема Дзержинському районному суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Відтак, оскільки справа не підлягає розгляду відповідно до цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачеві у відкритті провадження за позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Роз`яснити позивачу, що спір не підлягає розгляду відповідно до цивільного судочинства України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д.М. Цвіра