Дата документу 20.11.2020
Справа № 334/7558/19
Провадження № 2/334/1464/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог вказує, що 25.04.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача марки Geely MR7151, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Винним у ДТП постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.05.2017 визнано відповідача ОСОБА_2 .

Вартість відновлювального ремонту встановлено експертом страхової компанії ПрАТ СК «ЮНІВЕС» і склала 5000,00 грн. Відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ СК «ЮНІВЕС», страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 4000,00 грн. (за виключенням франшизи 1000,00 грн.).

Відповідач в добровільному порядку не сплатив франшизу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути 1000,00 грн. франшизи в судовому порядку. Крім того, у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала моральних та душевних стражданнях, спричинених неможливістю користуватися автомобілем у звичному режимі, порушенні сталого побуту, життєвих зав`язків, тривалих незручностях та витрачанні часу на неодноразові звернення до страхової компанії, невиплатою відповідачем суми франшизи. Моральні страждання зумовлені і тим, що з вини відповідача було пошкоджено автомобіль, вперше придбаний позивачем в автосалоні, а не з рук, що спричинило тривалий пригнічений стан.

З огляду на душевні, моральні страждання, які довелося пережити, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 2500,00 грн.

Відповідач надав відзив на позов, заперечує проти вимог про стягнення франшизи у розмірі 1000,00 грн., оскільки сплатив її у добровільному порядку 18.07.2019. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнає частково у сумі 500,00 грн.

В судовому засіданні позивач просив прийняти рішення з урахуванням того, що кошти у розмірі 1000,00 гр. дійсно були перераховані відповідачем на його рахунок, вимоги позову про стягнення моральної шкоди просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу розглядати за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.04.2017, о 17-20 год., за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 1а сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія транспортного засобу ГАЗ 2705, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 і водія автомобіля марки Geely MR7151, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.05.2017 встановлено вину водія ОСОБА_2 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (частина третя статті 988 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Відповідальність відповідача згідно полісу №АЕ/9875471 ОСЦПВВНТЗ застрахована в ПрАТ СК «ЮНІВЕС».

Згідно доводів позивача, які визнаються відповідачем, ПрАТ СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 4000,00 грн.

Умовами договору страхування визначено розмір франшизи 1000,00 грн.

Франшиза - це та частина збитку, яку при настанні страхового випадку страхова компанія не компенсує. Тобто, наявність франшизи передбачає, що певну суму збитку страхувальник має покрити самостійно, за свій рахунок.

02.07.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі франшизи 1000,00 грн.

Відповідно до квитанції № від 18.07.2019 ОСОБА_3 перерахував на вказаний у претензії рахунок позивача 1000,00 грн., що також підтвердив в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 .

Таким чином, вимоги позову про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 1000,00 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

При вирішення спору в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

На підставі досліджених доказів в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність позивачем спричинення йому моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням майна в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача, яка полягає у душевних стражданнях, яких відповідач зазнав у зв`язку з пошкодженням майна, через неможливість користуватися автомобілем у звичному режимі, порушення сталого побуту, життєвих зав`язків, тривалих незручностях та витрачанні часу на звернення до страхової компанії. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди суд також враховує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. З огляду на душевні, моральні страждання, яких зазнав позивач, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір компенсації моральної шкоди у сумі 1500,00 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, у сумі 329,34 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 258, 265, 268, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати по оплаті судового збору у сумі 329,34 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного судового рішення 01.12.2020.

Суддя: Турбіна Т. Ф.