провадження № 22-ц/824/2100/2020
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2020 року
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Писаної Т.О.
суддів Приходька К.П., Голуб С.А.
за участю секретаря судового засідання Костецької М.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Київ від 02 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Військова частина НОМЕР_1 », треті особи: Державна організація «Київське квартирно-експлуатаційне управління», об`єднана житлова комісія Військова частина НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин, Державна організація «Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України» про зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної організації «Військова частина НОМЕР_1 », треті особи: Державна організація «Київське квартирно-експлуатаційне управління», об`єднана житлова комісія Військова частина НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин, Державна організація «Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України» про зобов`язання вчинити дії.
В позовній заяві ОСОБА_1 просив зобов`язати Державну організацію «Військова частина НОМЕР_1 » перенести дату зарахування на квартирний облік його та членів його сім`ї від 18.11.1992 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо квартирної черги ОСОБА_1 на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на квартирний облік.
Ухвалою Подільського районного суду міста Київ від 02 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Державної організації «Військова частина НОМЕР_1 », треті особи: Державна організація «Київське квартирно-експлуатаційне управління», об`єднана житлова комісія Військова частина НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин, Державна організація «Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України» про зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що ухвала суду першої інстанції винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме положень статті 19 ЦПК України, оскільки предмет позову виникає саме з житлових відносин та житлових прав позивача, які порушено відповідачем. Тобто, виникли саме цивільно-правові відносини, а не адміністративно-правові, як було помилково зазначено судом першої інстанції.
25 листопада 2019 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_2 , яка діє в інтересах Об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 і підпорядкованих їй військових частин надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Указує, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються зобов`язання вчинити дії щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік з визначенням черговості на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік, тобто позивач оскаржує бездіяльність суб`єкта владних повноважень та не виконання ним делегованих повноважень, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
27 листопада 2019 року до Київського апеляційного суду від начальника Київського квартирно-експлуатаційного управління Діцуленко К.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Указує, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем оскаржується бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік, таким чином спір виник з приводу невиконання відповідачем публічно-владних управлінських функцій.
03 грудня 2019 до Київського апеляційного суду від ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗСУ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
ОСОБА_5 , який діє в інтересах Військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
ОСОБА_3 , який діє в інтересах Київського квартирно-експлуатаційного управління в судовому засіданні також заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників, які з`явились у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції виходив із того, що дана справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем оскаржується бездіяльність Державної організації «Військова частина НОМЕР_2 », щодо перенесення дати зарахування на квартирний облік, таким чином, спір виник з приводу невиконання відповідачем публічно-владних управлінських функцій.
Апеляційний суд не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Як убачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про зобов`язання вчинити певні дії. В обгрунтування вимог позову ОСОБА_6 посилається на обставини, якими підтверджує свої вимоги. А саме, зазначає, що після закінчення у 1988 році Пермського ВВ КІУ РВ був направлений для проходження військової служби до військової частини до Середньоазіатського військового округу. В період проходження військової служби був забезпечений на території Республіки Казахстан тимчасовим житлом.
У зв`язку з проголошенням акта Незалежності України від 24 серпня 1991 року позивачем було прийнято рішення повернутись на територію України для подальшого проходження військової служби в лавах Збройних сил України.
Отримана ним житлова площа для тимчасового проживання була повернута, тому, у зв`язку з відсутністю власного житла позивач був зарахований 18 листопада 1992 року на квартирний облік КЕВ міста Житомир. У подальшому у зв`язку зі зміною місця служби, спочатку у Вінницькій, а потім у Київській області позивач був зарахований на квартирний облік у складі 4 осіб у загальній черзі Київського гарнізону з 27 грудня 1995 року за номером 3011, а також у списках осіб, які мають право на позачергове отримання житла як ветеран військової служби з 15 грудня 2008 року за номером 1770.
Позивач вважає, що його неправильно зараховано на квартирний облік, тому звернувся з цим позовом про захист свого права на отримання житла, яке вважає порушеним, внаслідок зарахування його на квартирний облік з 1995 року, тоді як відповідне право у нього виникло раніше з 1992 року.
Отже, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що спір виник із житлових правовідносин, а отже дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.
У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є помилковою та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384, 439 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду міста Київ від 02 жовтня 2019 року скасувати, справу направити для вирішення питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.А. Голуб