ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року

м. Харків

Справа №636/3126/18

Провадження № 22-ц/818/1642/20

Категорія: сімейні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 09 грудня 2019 року у складі судді Ковригіна О.С.

у цивільній справі № 636/3126/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зімну способу стягнення аліментів, -

встановив:

30.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до який в подальшому уточнила та просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з з 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно на розмір прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначала, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області було вирішено стягнути з відповідача аліменти в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Аліментні платежі не індексувались. На теперішній період часу діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, а саме у зв`язку з навчанням, розвитком та іншому. Зазначаючи, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на теперішній час складає 2118,00 грн.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 09 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Суд вирішив збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення та розміру, які присуджені за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області № 2/1219/162/2012 від 26.03.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми на частку від доходу, а саме з 400 грн. на кожну дитину щомісяця, на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення аліментів у новому розмірі з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно на розмір прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що судом першої інстанції проігноровано її вимоги, які вона заявляла при уточнені позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини і її гармонійного розвитку можливо змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, а сторонами не заперечується, що згідно копії рішення по справі № 2/1219/162/2012, Новопсковським районним судом Луганської області вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 03.03. 2012 року і до повноліття дітей, (а.с. 3-5).

Уточнюючи позовну заяву 21.01.2019 року ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення аліментів з 400 грн на кожну дитину щомісячно до повноліття на розмір прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, тобто фактично позивач просить не змінити спосіб стягнення аліментів, а збільшити їх розмір.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути призначений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог посилалася на те, що грошей на матеріальне забезпечення дітей не вистачає у зв`язку з соціального та економічного становища у країні, росту цін, інфляцій та іншого, що ставить її у скрутне матеріальне становище та не дає можливості забезпечити нормальне існування дітей.

Разом з тим згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, як цього вимагає в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 , може бути призначений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я ОСОБА_1 не надала, також не надано доказів про достатній рівень заробітку відповідача для можливості застосувати мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину передбачений ч.2 ст. 182 СК України.

Колегія суддів зазначає, що раніше визначений судом розмір аліментів становить менше 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку, що може бути підставою для зміни способу стягнення аліментів, як зазначалось судом першої інстанції та ОСОБА_1 при звернення до суду з позовом та збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення та розміру з твердої грошової суми на частку від доходу, а саме з 400,00 грн. на кожну дитину щомісяця, на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення аліментів у новому розмірі з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Таке судове рішення відповідає вимогам закону та інтересам дітей.

Однак, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, згідно якого суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначення часу з якого підлягають стягненню аліментів відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 09 грудня 2019 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення та розміру, які присуджені за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області № 2/1219/162/2012 від 26.03.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми на частку від доходу, а саме з 400,00 грн. на кожну дитину щомісяця, на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 30.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.

В іншій частині заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина