Справа № 522/1675/20
Провадження № 2/522/3568/20
12 травня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання - Скибінській Є. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Приморського районного суду м. Одеси 31.01.2020 року звернулась позивачка із вказаною позовною заявою, зазначаючи, що з 24.09.1993 року сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка змінила прізвище та ім`я на ОСОБА_4 . Сімейні відносини між сторонами припинились у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 23.04.2020 року підготовче засідання у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач надала заяву про розгляд справи за йїї відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення цього рішення є 12.05.2020 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.09.1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.09.1993 року Відділом РАЦС Центрального району в м. Одесі зроблено відповідний актовий запис №545, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 24.09.1993 року.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане Відділом РАЦС Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради 12 грудня 1998 року, яка змінила прізвище та ім`я на ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 видане Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №74.
З позовної заяви вбачається, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 2013 року, спільне господарство не ведеться. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінації» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
При дослідженні фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам сторін.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивачки про розірвання шлюбу та наявність підстав для її задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції №N0VVD5086М від 30.01.2020 року позивачем сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 840,80 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61, 141, 142,206, ЦПК України, ст. . 104, 105, 110, 112, 113, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ), зареєстрований Відділом РАЦС Центрального району в м. Одесі, актовий запис №545 від 24.09.1993 року - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 12.05.2020 року.
Суддя Д.Ю. Донцов