Провадження № 2/932/4112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивач, АТ «УкрСиббанк», звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що, що на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту № 0 від 20.02.2020 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 50 000 грн. шляхом зарахування коштів на картковий рахунок на строк до 20.02.2024 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 67% річних. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом згідно з Графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору) у розмірі 3 014 грн. щомісячно. Однак, відповідач своїх обов`язків за договором не виконує, оскільки кредитні кошти, відповідно умов договору, не повертає, проценти не сплачує. Внаслідок цього, станом на 25.09.2020 року, за ним утворилася заборгованість в сумі 67 582 грн. 39 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2 102 грн.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року у справі відкрито спрощене провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу двічі надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак нею не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалася.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.02.2020 року АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0. Згідно з Договором позичальник отримав кредит у сумі 50 000 грн. шляхом зарахування коштів на картковий рахунок на строк до 20.02.2024 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 67% річних. Позичальник зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом згідно з Графіком погашення кредиту, який є додатком № 1 до Договору. В разі порушення термінів повернення коштів процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 74 % річних (п.3.9 Договору). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Відповідно до наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості, який суд приймає як доказ, станом на 25.09.2020 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 67 582 грн. 39 коп., з яких - 49 928 грн. - заборгованість за кредитом, 16 684 грн. 22 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 970 грн. 17 коп. проценти, згідно ст. 625 ЦК України

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав з ОСОБА_1 кредитний договір та надав йому у строкове користування грошові кошти на умовах їх повернення, визначених Договором.

Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банку на повернення його власності кредитних коштів, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відповідно до ст. 1050 ЦК України, і реалізував це право, звернувшись до суду та надав розрахунок заборгованості, який суд приймає як належний та допустимий доказ в частині заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом.

Однак, сума нарахованих відсотків згідно зі ст.625 ЦК України в розмірі 970 грн. 17 коп. є недоведеною. Статтею 625 ЦК передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання в розмірі 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості, наданого до позовної заяви, вбачається, що розмір процентів становить 67%, але доказів, що сторони погодили вказаний розмір процентів в договорі, суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 49 928 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 16 684 грн. 22 коп.

Згідно з вимогами ч ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2 102 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 12, 13, 60, 76-80, 89, 128, 141, 258, 259, 265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк», , заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.02.2020 року, яка склалася станом на 25.09.2020 року, у сумі 66 612 грн. 22 коп., з яких:

- 49 928 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом,

- 16 684 грн. 22 коп. заборгованість по відсоткам,

судові витрати у сумі 2 102 грн. 00 коп., а всього - 68 714 грн. 22 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева