Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2329/19

Провадження № 2/126/176/2020

"16" березня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , а за відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на автомобіль ВАЗ 210994, 2007 року випуску.

Позов обгрунтовує тим, що 01.11.2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі РАЦС управління юстиції Бершадського району Вінницької області. Сторони є батьками двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.04.2004 року, під час спільного подружнього життя, сторони придбали земельну ділянку площею 0,10 га розташовану по АДРЕСА_1 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці вони побудували житловий будинок, який 24.11.2008 року було введено в експлуатацію. Крім того, у спільній сумісній власності є транспортний засіб ВАЗ 210994, 2007 року випуску.

Подружнє життя у сторін не склалося, що призвело до того, що 16.11.2018 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу постало питання про розподіл спільно придбаного майна, яке не було вирішено під час розірвання шлюбу та оскільки відповідач не визнає право позивачки на вищезазначений будинок і стало причиною звернення позивачки з даним позовом до суду.

Дана позовна заява надійшла до суду 16.10.2019 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою суду від 17.10.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 23.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.12.2019 року, яке в подальшому у зв`язку з неявкою осіб було відкладено. Ухвалою суду від 16.12.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2020 року, яке в подальшому було відкладено.

Позивач, ОСОБА_1 , надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність.

Відповідач, ОСОБА_2 , надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив слухати у його відсутність.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 01.11.2003 року між сторонами, було зареєстровано шлюб, який рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 16.11.2018 року було розірвано.

Сторони є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Бершадського району Вінницької області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області.

За час сумісного життя у шлюбі сторонами було придбано земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки 000030012, розташовану в АДРЕСА_1 , право власності на яку підтверджено державним актом серії ЯЛ №790777. На вказаній земельній ділянці сторони побудували будинок, який актом №37 державної приймальної комісії прийнято в експлуатацію.

Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , належить відповідачу по справі ОСОБА_2 , що підтверджено рішенням Бершадської міської ради Вінницької області № 131 від 28.11.2008 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 від 28.11.2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21181598 від 08.12.2008 року.

Крім того, з наявної в матеріалах справи довідки Територіального сервісного центру №0542 МВС у Вінницькій області від 09.10.2019 року вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих засобів, їх власників та належних користувачів за позивачкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано 30.10.2007 року транспортний засіб, а саме: ВАЗ 210994, 2007 року випуску.

Вказане майно являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю як позивача ОСОБА_1 так і відповідача ОСОБА_2 ..

Згідно із вимогами ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, яка висвітлена в п. 22 постанови від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Крім того, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 CK України.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (п. 30 Постанови).

Як вбачається з поданої позивачкою ОСОБА_1 позовної заяви, вона просить належне їм майно поділити шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , а за відповідачем право власності на автомобіль ВАЗ 210994, 2007 року випуску. Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на майно, що перебуває у спільній сумісній власності, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 13, 82, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 ) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 102,3 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м., що позначається літерою "А", з відповідними господарськими будівлями та спорудами: сарай - літера "Б", гараж - літера "Г", погріб - літера "Г/під", сарай - літера "г", колодязь літера "К" та земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану по АДРЕСА_1 , яка призначена для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, а за ОСОБА_2 визнати право власності на автомобіль ВАЗ 210994, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 зареєстрований 30.10.2007 року за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Р. В. Хмель