Справа № 570/4764/19
Номер провадження 2/570/319/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

представників сторін - адвокатів Конечного М.Г., Власик В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони є власниками домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . По сусідству з ними проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначають, що станом на дату подачі даного позову до суду відповідачем було добудовано верандуна всю довжину житлового будинку. Будівництво даної веранди здійснювалось з всіма можливими порушеннями законодавства України, без жодної дозвільної документації та з порушенням державний будівельних норм.

Додатково пояснюють, що наразі найбільш виступаюча конструкція стіни веранди відповідача йде прямо по межі їхньої земельної ділянки. Відповідачем не було влаштовано необхідних інженерно-технічних заходів, щодо запобігання стіканню атмосферних опадів з покрівлі веранди на їх територію, що спричиняє дуже багато незручностей для позивачів, всі опади потрапляють на їх земельну ділянку, та вимивають верхній (родючий) шар ґрунту, наразі є проблематичність у встановленні паркану між їхніми земельними ділянками.

Позивачі неодноразово звертались до відповідача про знесення або перебудови самочинно збудованої будівлі, також звертались до управління ДАБІ у Рівненській області, однак це проблеми не вирішило жодним чином.

Тому, позивачі вимушені звергатись до суду з даним позовом, та просять визнати протиправним та скасувати рішення та запис про державну реєстрацію права власності, державного реєстратора КП «Рівненське бюро технічної інвентаризації» Чернацької Оксани Володимирівни № 41629320 від 15.06.2019 року, згідно якого за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на житловий будинок із господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Також просять стягнути солідарно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 всі судові витрати.

Позивач ОСОБА_5 в першому судовому засіданні позов підтримав. В подальшому в судове засідання не з`явився.

ПозивачкаОСОБА_2 в першомусудовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що її земельна ділянка не межує з ділянкою відповідача, однак зазначає, що таке приміщення житлового будинку відповідача як веранда (А) порушує її права. В подальшому просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник позивачів в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та надав пояснення щодо вищезазначених обставин.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Додатково пояснила, що відповідач веранду самочинно не добудовував. Так, веранда була збудована до моменту укладення договору дарування житлового будинку (31.08.1999 року). Крім того зазначила, що позивачі та їх представник не обґрунтували, які саме права позивачів було порушено відповідачем. Тому у задоволенні позову просить відмовити.

Третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явилася.

Третя особа - представник управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області в судове засідання не з`явився.

Судом приймається до уваги, що участь третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, не є обов`язковою. Сторони та особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Їх неявка до суду свідчіть про байдужість до зазначеної справи. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості продовження розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 таОСОБА_2 є власниками будинковолодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

По сусідству з ними, за адресою: АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_3 .

Дане будинковолодіння відповідач отримав у власність на підставі договору дарування від 31.08.1999 р. (а.с.22).

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2018, індексний номер витягу 127748729, право приватної власності на вищезазначений житловий будинок ОСОБА_3 зареєстрував 13.06.2018 року.

З даного витягу вбачається, що до приміщень житлового будинку, загальною площею 95,5 кв.м входять: житловий будинок (а-1), веранда (а), прибудова (а1), погріб (пг/а), сарай (б), сарай (в), погріб (пг/в), сарай (г), навіс (б), вбиральня (г), літній душ (г1), колодязь (1/2к), огорожа (№1), ворота (№2), огорожа (№3) (а.с.24).

Як зазначають позивачі, за період з 1999 року по 2018 рік відповідачем було самочинно добудовано веранду на всю довжину житлового будинку, яка створює їм ряд незручностей.

Оскільки добровільно вирішити питання про знесення або перебудову самочинно збудованої відповідачем будівлі не виявилось можливим, за таких обставин, позивачі були вимушені звертатись до суду з даними позовом та просити про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд виходив з наступного.

У ч.1 ст.15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як зазначають позивачі, за період з 1999 року по 2018 рік відповідачем самочинно добудовано веранду, будівництво якої здійснювалось з всіма можливими порушеннями законодавства України, без жодної дозвільної документації та з порушенням державний будівельних норм.

Крім того, позивачі зазначали, що найбільш виступаюча конструкція стіни веранди відповідача йде прямо по межі їхньої земельної ділянки, відповідачем не було влаштовано необхідних інженерно-технічних заходів, щодо запобігання стіканню атмосферних опадів з покрівлі веранди на їх територію, що спричиняє дуже багато незручностей для позивачів, всі опади потрапляють на їх земельну ділянку, та вимивають верхній (родючий) шар ґрунту, наразі є проблематичність у встановленні паркану між їхніми земельними ділянками.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Так, позивачі зазначають щодо наявності порушень відповідачем будівельних норм і правил.

Однак, таке твердження позивачів не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Абзацом 3 пункту 3.25* Державно-будівельних норм України (ДБН) 360-92* «Містобудування. Планування міських та сільських поселень» передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Згідно ДБН В. 1.2.-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки» якими встановлюються вимоги безпеки під час нового будівництва, реконструкції і технічного переоснащення об`єктів в умовах ущільненої забудови і охоплюють безпеку прилеглої забудови і території, безпеки об`єкта, що будується, безпечність виробничого процесу з виконання будівельно-монтажних робіт: наявність умов ущільненої забудови при будівництві об`єкта визначається в передбаченому «Акті вибору майданчика» (або « Акті обстеження майданчика » у випадку реконструкції об`єкта на існуючому майданчику); характер і зона взаємного впливу об`єкта, що будується та існуючих прилеглих об`єктів визначається в проектно-кошторисній документації об`єкта з врахуванням результатів інженерних вишукувань, матеріалів обстеження існуючих об`єктів та передбачених у ПОБ рішень щодо методів будівництва, а фактичний вплив відстежується засобами моніторингу.

Зокрема, як вбачається з листа управління ДАБІ у Рівненській області, адресованого ОСОБА_1 про розгляд його звернення від 15.03.2019, за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державний будівельних норм, стандартів і правил, об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_3 , порушень містобудівного законодавства не встановлено (а.с.29).

Крім того, як вбачається з інвентарної справи №216, житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_4 , зокрема, журналу внутрішніх замірів і підрахунків площ побудов, однією з частин житлового будинку зазначено веранду (літера по плану «А»). Тобто веранду було збудовано, ще до прийняття у дар відповідачем будинковолодіння АДРЕСА_3 .

Щодо правовідносин, пов`язаних з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, то такі правовідносини врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій.

Згідно п.78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 S- (чинного на момент вчинення оскаржуваних нотаріальних дій), для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», піддягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, (ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»)

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час державної реєстрації права власності на нерухоме майно) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

В даному випадку підставою державної реєстрація права власності на житловий будинок стала довідка №197, видана 06.06.2018 ФОП ОСОБА_6 , який здійснював виготовлення технічного паспорта об`єкта та договір дарування, серії АВВ №475992 від 31.08.1999 р., а тому підстав для визнання протиправним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності державного реєстратора КП «Рівненське бюро технічної інвентаризації» Чернацької Оксани Володимирівни № 41629320 від 15.06.2019 року, згідно якого за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на житловий будинок із по господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , в ході розгляду справи встановлено не було.

При розгляді справи не було встановлено, що права позивачів були порушені відповідачем.

За наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. Позов є безпідставним та недоведеним.

Розподіл судових витрат відбувається за положеннями ст. 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 (мешканець АДРЕСА_1 ).

Позивачка: ОСОБА_2 (мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.

Повний текст судового рішення складено 07.03.2020 року