Справа № 216/2187/18
провадження 2/216/603/20
РІШЕННЯ

іменем України

24 лютого 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю

секретаря судового засідання Клименко О.В.,

без участі сторін та згідно зі ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

СУТЬ СПОРУ:

07 травня 2018 року та уточнено 04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, згідно з якою просила: визнати за нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою села Вохменка Курганської області Росія, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається: з житлового будинку (А-1), загальною площею 109,2 кв.м, житловою площею 61,5 кв.м, житлового будинку (Б-1), житловою площею 8,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня (В), вбиральня (Ж), душ (3), вбиральня (К), сарай (Е), огорожа №1, житловою площею 34,6 кв.м. В користування ОСОБА_1 переходить: 1-1 кухня площею 11,6 кв.м, 1-2 житлова площею 8,5 кв.м, житлова 1-3 площею 9,0 кв.м, 1-4 житлова площею 17,1 кв.м, 1-5 кладова площею 9,6 кв.м в житловому будинку (А-1).

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3 , яка за життя проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина на 1/2 частки житлових будинків з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.12.1992 року ст. державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Ковтун Л.М. за реєстровим №1-6601 та зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу №85 стр.№33 запис №19205 від 04.01.1993 року. Згідно з вказаним договором купівлі-продажу у власність ОСОБА_3 перейшла 1/2 частина глинобитного обложеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 61,5 кв.м., житлового будинку Б-1, житловою площею 8,1 кв.м, літня кухня В, вбиральня Ж, душ 3, вбиральня К, сарай Е, забор №1. Житловою площею 34, 6 кв.м за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1485 кв.м. В користування покупця за цим договором перейшло 1-1 кухня-11,6 кв.м, 1-2 жила -8,5 кв.м, жила-9,0 кв.м, 1-4 жила -17,1 кв.м, 1-5 кладова -9,6 кв.м в житловому будинку А-1. За життя її мати земельну ділянку за цією адресою на своє ім`я не приватизувала. Після смерті матері, вона - ОСОБА_1 (дівоче прізвище « ОСОБА_4 »), будучи спадкоємицею першої черги за законом, у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, надавши документи, необхідні для оформлення спадщини, однак, у видачі свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що правоустановчі документи на житловий будинок «А-1» після реконструкції не оформлені, та запропоновано їй звернутися до суду для визнання за нею права на спадкове майно. Окрім неї, спадкоємцем першої черги після матері є її брат - ОСОБА_2 - третя особа по справі, який на спадкове майно не претендує, надав до нотаріуса заяву про відмову від належного йому спадкового майна, заповіту її мати за життя не складала. Однак постановою нотаріуса їй було відмолено у вчинені нотаріальної дії, а підставою для відмови стало те, що згідно з повідомленням КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 04.11.2011 року вих.№196761 та Технічного паспорту, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» 04.11.2011 року, інвентарний номер 13541, за рахунок зміни цільового призначення кімнат в житловому будинку «А-1» житлова площа приміщень будинку збільшилася на 9,2 кв.м та фактично складає 77.4 кв.м. Це пояснюється тим, що згідно з договором купівлі-продажу кімнату 1-5 в будинку А-1 визначено як «кладова», а в Технічному паспорті від 04.11.2011 року (експлікація внутрішніх площ до плану житлового будинку) вона вже визначена як «житлова», площею 9,2 кв.м, отже, за рахунок зміни цільового призначення кладової на жилову кімнату і збільшилася житлова площа на розмір 9,2 кв.м. Крім того, відповідно до вищевказаного повідомлення КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 04.11.2011 року вих.№196761, окрім зміни цільового призначення кімнат в будинку «А-1» виявлено самочинно збудований погріб «О». При цьому вказано, що загальна площа приміщень житлового будинку залишилася без змін та складає 109, 2 кв.м. Та при таких обставинах, які склалися рекомендовано для визначення права власності за спадкоємцями звернутися до суду

Позивач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Тімуш Р.О., яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву, покладається на думку суду.

Третя особа, ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій не заперечував проти позову ОСОБА_1 та просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 15.12.1992 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Ковтун Л.М. за реєстровим №1-6601 та зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстрову книгу №85 стр.№33 запис №19205 від 04.01.1993 року. Згідно з вказаним договором купівлі-продажу у власність ОСОБА_3 перейшла 1/2 частина глинобитного обложеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 61,5 кв.м., житлового будинку Б-1, житловою площею 8,1 кв.м, літня кухня В, вбиральня Ж, душ 3, вбиральня К, сарай Е, забор №1. Житловою площею 34, 6 кв.м за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1485 кв.м. В користування покупця за цим договором перейшло 1-1 кухня-11,6 кв.м, 1-2 жила -8,5 кв.м, жила-9,0 кв.м, 1-4 жила -17,1 кв.м, 1-5 кладова -9,6 кв.м в житловому будинку А-1 (а.с.12-13,14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини (а.с.52).

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. від 26.04.2018 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю права власності на спадкове майно (а.с.10).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки позивач звернулась до суду у зв`язку з неможливістю оформлення нею права на спадщину тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення.

Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Крім того порядок здійснення спадкоємцями права на спадщину визначено нормами глави 87 книги VI Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

ОСОБА_3 по день своєї смерті проживала на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Оскільки ОСОБА_3 за час життя заповіту не складала, то належне їй за час життя майно її спадкоємці спадкують за законом.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_3 за законом є: ОСОБА_5 донька померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6) та ОСОБА_2 син померлої.

При цьому частинами 1 та 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Також за приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. від 26.04.2018 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю права власності на спадкове майно.

Але вказаний висновок, на думку суду, є хибним, оскільки відсутність реєстрації права власності на майно за ОСОБА_3 могло вплинути лише на її права як власника майна, а не як спадкоємця чи як спадкодавця, оскільки державній реєстрації підлягає право власності, а не право на спадщину і на це зверталась увага в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Зокрема в п. 6 вказаної Постанови ПВССУ зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Крім того згідно роз`яснень, викладених у п.п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанови ПВСУ №7), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Також в Постанові ПВССУ №5 від 07.02.2014 наведено роз`яснення, за яким якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, в даному випадку такими документами є договір купівлі-продажу від 15.12.1992 та реєстраційне посвідчення Криворізького міського бюро технічної інвентаризації.

Більш того відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

А за приписами п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N296/5 (в редакції станом на момент прийняття рішення) якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням того, що в судовому порядку було встановлено набуття ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на Ѕ частину глинобитного обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 61,5 кв.м., житлового будинку Б-1, житловою площею 8,1 кв.м, літня кухня В, вбиральня Ж, душ 3, вбиральня К, сарай Е, забор №1. Житловою площею 34, 6 кв.м за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1485 кв.м. В користування покупця за цим договором перейшло 1-1 кухня-11,6 кв.м, 1-2 жила -8,5 кв.м, жила-9,0 кв.м, 1-4 жила -17,1 кв.м, 1-5 кладова -9,6 кв.м в житловому будинку А-1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 такого права з метою його реєстрації вважаються судом обґрунтованими та такими, що узгоджуються з нормами цивільного законодавства, через що такі вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1221, 1223, 1261, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається: з житлового будинку (А-1), загальною площею 109,2 кв.м, житловою площею 61,5 кв.м, житлового будинку (Б-1), житловою площею 8,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня (В), вбиральня (Ж), душ (3), вбиральня (К), сарай (Е), огорожа №1, житловою площею 34,6 кв.м., в користування ОСОБА_1 переходить: 1-1 кухня площею 11,6 кв.м, 1-2 житлова площею 8,5 кв.м, житлова 1-3 площею 9,0 кв.м, 1-4 житлова площею 17,1 кв.м, 1-5 кладова площею 9,6 кв.м в житловому будинку (А-1), в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Вохменка Курганської області Росія, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

- відповідач: виконком Центрально-Міської районної у місті ради, код ЄДОПОУ 04052560, місце розташування: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27.

Суддя М.В. Бутенко