КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Коцюрби О.П.

суддів: Болотова Є.В., Іванченка М.М.,

при секретарі Гордієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, боржник - ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду міста Києва, 26 квітня 2019 року звернувся приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Артемчук Тарас Володимирович із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Подання приватного виконавця, з урахуванням уточнених вимог від 07 липня 2020 року, мотивоване тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича перебуває зведене виконавче провадження № 56269106 від 24 квітня 2018 року про стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 з виконання виконавчих документів: виконавчого листа № 757/5781/15-ц, виданого 01 грудня 2015 року Печерським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 224 633 грн. 27 коп. та судового збору в розмірі 2 246,33 грн.; виконавчого листа № 757/61607/16-ц, виданого 10 квітня 2018 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму інфляційних втрат в розмірі 80 620,46 грн., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 19 440,94 грн., а всього 100 061,40 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 280,15 грн.; виконавчого листа № 2-3189/12, виданого 19 березня 2014 року Печерським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основної заборгованості - 278 600,00 грн., три відсотки річних - 13 595,89 грн., а всього: 292 195,89 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 922,00 грн.; виконавчого листа № 757/23170/18-ц виданого 06 червня 2019 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 16 296,49 грн. та судового збору в розмірі 704,80 грн.

Під час проведення виконавчих дій, виконавцем перевірено майновий стан боржника та виявлено належне йому майно, на яке можливо звернути стягнення, а саме: дві земельні ділянки за адресою: Київська область, Макарівський район, село Соболівка, Забуянська сільська рада, одна з яких площею 0,25 га., кадастровий номер :04:004:0044, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), друга - земельна ділянка площею 0,1251 га., кадастровий номер :04:004:0037, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Грошові кошти або будь-якого іншого майна, що зареєстровано за боржником не виявлено. У порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», вищевказані земельні ділянки оцінено та передано на реалізацію відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, які тричі не продано на електронних торгах. Листом від 01 жовтня 2018 року № 624 запропоновано стягувачу залишити за собою нереалізоване майно - дві земельні ділянки, однак останній відмовився від вказаної пропозиції, що згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 59, ч. 7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» стало підставою для зняття арешту з майна боржника.

Приватний виконавець Артемчук Тарас Володимирович зазначив, що у процесі примусового виконання виконавчих листів було встановлено, що в період з 04 червня 2005 року по 18 березня 2014 року ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , з якою спільно володіє майном.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-3189/12 частково задоволено подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 44204242 про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відшкодування збитків та моральної шкоди. Визначено частку майна боржника ОСОБА_1 у розмірі Ѕ частини у майні, а саме: квартира АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля - приміщення лазні загальною площею 182,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 5521446); домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер майна 7649835); домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 7711092); кочегарка, загальною площею 87,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна: 14896863); контора, загальною площею 199,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна 18785031); транспортний засіб CITROEN BERLINGO, вантажний малотоннажний фургон-В, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 - на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 10 вересня 2009 року; транспортний засіб RANGE ROVER 4.2, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 ; транспортний засіб LAND ROVER DEFENDER, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_6 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 ; транспортний засіб ЗАЗ 110557, вантажний малотоннажний пікап-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_8 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 ; транспортний засіб MERCEDES-BENZ CL 600, легковий купе-В, 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_12 VIN /Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_11 , яким він володіє спільно з ОСОБА_3 .

Посилаючись на те, що на даний момент право власності боржника на частку у зазначеному майні в установленому законом порядку не зареєстровано, що унеможливлює звернення стягнення на це майно в рамках примусового виконання виконавчих документів, приватний виконавець просив суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: на Ѕ частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; Ѕ частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 ; Ѕ частину кочегарки за адресою: АДРЕСА_5 ; Ѕ частину контори, загальною площею 199,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 ; Ѕ частину нежитлової будівлі (приміщення лазні) загальною площею 182,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ; Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 89-206).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Артемчук Тарас Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просив, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 у повному обсязі, мотивуючи тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції невірно застосовано приписи ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 440 ЦПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відмовляючи в задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, судом першої інстанції не враховано, що виконавець в ході проведення виконавчих дій має постійно здійснювати пошук майна боржника, проводити його опис та арешт. У разі виявлення нерухомого майна, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. Співмірність же вартості майна борговим зобов`язанням боржника та черговість продажу майна визначається виконавцем після його опису та арешту. До того ж, арешт вказаного у поданні майна є неможливим, оскільки право власності на це майно не зареєстровано за боржником.

Вважає, що обов`язок суду у даному випадку полягає у перевірці доказів належності саме боржнику нерухомого майна, прав власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку за боржником, та у разі їх дійсності та чинності, суду слід надати дозвіл на звернення стягнення на таке майно.

У визначений ухвалою суду строк, заінтересована особа ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції (ч 3 ст. 360 ЦПК України).

У судовому засіданні, представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича - Яковенко Андрій Олександрович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Печерським районним судом міста Києва встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича перебуває зведене виконавче провадження № 56269106 від 24 квітня 2018 року про стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 з виконання виконавчих документів: виконавчого листа № 757/5781/15-ц, виданого 01 грудня 2015 року Печерським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 224 633,27 грн. та судового збору в розмірі 2 246,33 грн.; виконавчого листа № 757/61607/16-ц, виданого 10 квітня 2018 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми інфляційних втрат в розмірі 80 620,46 грн., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 19 440,94 грн., а всього: 100 061,40 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 280,15 грн.; виконавчого листа № 2-3189/12, виданого 19 березня 2014 року Печерським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основної заборгованості - 278 600,00 грн., три відсотки річних - 13 595,89 грн., а всього: 292 195,89 грн.; а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 922,00 грн.; виконавчого листа № 757/23170/18-ц виданого 06 червня 2019 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 16 296,49 грн., та судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с. 95-110).

В ході проведення виконавчих дій, виконавцем перевірено майновий стан боржника ОСОБА_1 та виявлено належне йому майно, на яке можливо звернути стягнення, а саме: дві земельні ділянки за адресою: Київська область, Макарівський район, село Соболівка, Забуянська сільська рада, одна з яких площею 0,25 га., кадастровий номер :04:004:0044, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), друга земельна ділянка площею 0,1251 га., кадастровий номер :04:004:0037, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с. 147-151).

Вищезазначені земельні ділянки описано та арештовано, про що виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника від 17 квітня 2018 року, складено постанову про опис та арешт майна боржника від 11 червня 2018 року (а.с. 152-153, 154-156).

Грошових коштів або будь-якого іншого рухомого/нерухомого майна, що зареєстровано за боржником станом на 2018 рік не виявлено (а.с. 111, 112, 114, 116, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 127, 128, 130, 131, 133, 134-137, 138, 139, 140, 141, 142, 144).

В порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) приватним виконавцем, земельні ділянки оцінено та передано на реалізацію відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (зі змінами) - (а.с. 157-158, 159, 161-162).

Вищезазначені земельні ділянки тричі не продано на електронних торгах, про що організатором ДП «СЕТАМ» складено відповідні протоколи від 08 серпня 2018 року, 30 серпня 2018 року та 24 вересня 2018 року (а.с.163-168).

Відповідно до положень ст. 61 Закону у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах, виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів.

Листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича від 01 жовтня 2018 року № 624, стягувачу запропоновано залишити за собою нереалізоване майно, а саме дві земельні ділянки за адресою: Київська область, Макарівський район, село Соболівка, Забуянська сільська рада - земельна ділянка площею 0,25 га., кадастровий номер :04:004:0044, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,1251 га., кадастровий номер :04:004:0037, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за ціною третіх електронних торгів - 119 840,00 грн. та 51 030,00 грн. відповідно (а.с. 169).

Листом від 11 жовтня 2018 року стягувач ОСОБА_2 відмовився від вказаної пропозиції, що згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 59, ч. 7 ст. 61 Закону стало підставою для зняття арешту з майна боржника (а.с. 170-171).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича від 18 жовтня 2018 року знято арешт із земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер :04:004:0044, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Київська область, Макарівський район, село Соболівка; земельної ділянки, площею 0,1251 га., кадастровий номер :04:004:0037, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, Макарівський район, село Соболівка, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 172-173).

За доводами подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича вбачається, що у процесі примусового виконання виконавчих листів, приватним виконавцем було встановлено, що в період з 04 червня 2005 по 18 березня 2014 року ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2014 у справі № 757/2105/14-ц шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04 червня 2005 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 194, розірвано. При цьому, розподіл набутого у шлюбі майна не відбувався.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-3189/12 частково задоволено подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 44204242 про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Визначено частку майна боржника ОСОБА_1 у розмірі Ѕ частки у майні, а саме: квартира АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля - приміщення лазні загальною площею 182,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 5521446); домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер майна 7649835); домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 7711092); кочегарка, загальною площею 87,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна: 14896863); контора, загальною площею 199,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна 18785031); транспортний засіб CITROEN BERLINGO, вантажний малотоннажний фургон-В, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 - на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 10 вересня 2009 року; транспортний засіб RANGE ROVER 4.2, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 ; транспортний засіб LAND ROVER DEFENDER, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_6 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 ; транспортний засіб ЗАЗ 110557, вантажний малотоннажний пікап-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_8 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 ; транспортний засіб MERCEDES-BENZ CL 600, легковий купе-В, 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_12 VIN /Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_11 , яким він володіє спільно з ОСОБА_3 (а.с. 177-183).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича від 09 квітня 2019 року накладено арешт на частку майна боржника у розмірі Ѕ, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю - приміщення лазні загальною площею 182,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 5521446); домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер майна 7649835); домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 7711092); кочегарку, загальною площею 87,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна: 14896863); контору, загальною площею 199,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна 18785031); транспортний засіб CITROEN BERLINGO, вантажний малотоннажний фургон-В, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 - на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 10 вересня 2009 року; транспортний засіб RANGE ROVER 4.2, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 ; транспортний засіб LAND ROVER DEFENDER, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_6 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 ; транспортний засіб ЗАЗ 110557, вантажний малотоннажний пікап-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_8 , VIN/Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 ; транспортний засіб MERCEDES-BENZ CL 600, легковий купе-В, 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_12 VIN /Номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_11 (а.с. 184-185).

Посилаючись на те, що боржнику ОСОБА_1 належить, зокрема, Ѕ частка у нерухому майні, право власності на яке в установленому законом порядку не зареєстровано, що унеможливлює звернення стягнення на це майно в рамках примусового виконання виконавчих документів, приватний виконавець просив суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що приватний виконавець передчасно звернувся до суду з поданням, не виконавши усі дії з примусового виконання судового рішення у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон N 1404-VІІІ).

Права і обов`язки виконавця визначені у статті 18 Закону N 1404-VІІІ. За змістом цієї норми, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом N 1404-VІІІ.

За змістом ст.ст. 48, 53 Закону N 1404-VІІІ заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у розділі 7 Закону N 1404-VІІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону N 1404-VІІІ звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч.ч. 5, 6 ст. 48 Закону N 1404-VІІІ).

Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається з додержанням вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (ст. 33 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку").

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно (ч. 4 ст. 50 Закону N 1404-VІІІ).

Питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця (ч. 10 ст. 440 ЦПК України).

Правовий аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 10 ст. 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

З установлених судом першої інстанції обставин справи вбачається, що проведені приватним виконавцем заходи за зведеним виконавчим провадженням № 56269106 від 24 квітня 2018 року не призвели до задоволення вимог стягувача. Нерухоме майно щодо якого приватний виконавець просить вирішити питання про звернення стягнення в рамках зведеного виконавчого провадженням № 56269106, де боржником є ОСОБА_1 , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності за ОСОБА_3 (а.с. 201-203).

Згідно з вимогами ч.ч. 5, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, з урахуванням зазначених положень Закону N 1404-VІІІ, обґрунтовано виходив із того, що правове значення для вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника при примусовому виконанні судового рішення, яким він спільно володіє з іншими особами, має визначена судом частка боржника, на яку звертається стягнення в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. При цьому, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна (ч. 1 ст. 50 Закону N 1404-VІІІ).

З наданих приватним виконавцем доказів, які досліджені у судовому засіданні, установлено, що постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-3189/12, якою частково задоволено подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визначено частку майна боржника ОСОБА_1 у розмірі Ѕ частини у майні (нерухомого та рухомого), за переліком виявленого державним виконавцем в рамках здійснення виконавчих дій у виконавчому провадження № 44204242, яким він володіє спільно з ОСОБА_3 (а.с. 177-183).

З обставин, встановлених судовим рішенням Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-3189/12, на які приватний виконавець посилається, як на преюдиційні обставини, що не потребують доказування у справі, яка переглядається, вбачається, що частка боржника ОСОБА_1 , на яку звертається стягнення не визначена. Сам же висновок суду зроблено щодо визначення частки майна (рухомого та нерухомого) боржника ОСОБА_1 , про яке ставив питання державний виконавець у поданні від 31 березня 2016 року, як такого, що набуте подружжям в період шлюбу, та яким боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 володіє спільно з ОСОБА_3 , мотивуючи свій висновок тим, що матеріали справи не містять доказів про дійсну вартість цього майна, його стан, в тому числі технічний тощо, що позбавляє суд визначити співмірність вартості майна боржника борговим зобов`язанням.

Належних та допустимих доказів щодо визначення частки боржника ОСОБА_1 , яким він володіє спільно з ОСОБА_3 , та на яку звертається стягнення в рамках зведеного виконавчого провадження № 56269106, а також оцінки цього майна для визначення співмірності вартості нерухомого майна боржника борговим зобов`язанням, матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника не містять, і таких доказів заявник не надав під час судового розгляду справи.

Відсутні в матеріалах подання приватного виконавця і докази, які б підтвердили викладене у ньому щодо вжиття виконавцем заходів для виконання судового рішення за рахунок іншого майна боржника (рухомого майна), і такого майна не встановлено або його не достатньо для виконання судового рішення в рамках зведеного виконавчого провадження № 56269106 від 24 квітня 2018 року, оскільки звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна є крайнім заходом виконання судового рішення і він може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Враховуючи наведені норми, встановлені Печерським районним судом міста Києва фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Артемчук Тарас Володимирович передчасно звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, не виконав усі дії з примусового виконання судового рішення у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. При виконанні судового рішення, приватний виконавець хоча і переслідував легітимну мету, спрямовану на задоволення вимог стягувача, проте примусове стягнення на майно боржника повинно відбуватись у повній відповідності до вимог закону, тому втручання в мирне володіння майном вчинене з порушенням встановленої національним законом процедури, не може вважатись правомірним.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Коцюрба

Судді: Є.В.Болотов

М.М.Іванченко