Справа № 468/147/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання - Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/147/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 17 січня 1971 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову.

Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову у підготовчому провадженні.

З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про одруження) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 17 січня 1971 року. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В даному випадку позивач при зверненні до суду з позовом за квитанцією № N1EHD3159M від 27.01.2020 року сплатив 840,90 грн, ставка судового збору за даною категорією справ становить 840,80 грн., отже позивачу з державного бюджету має бути повернуто 420,40 грн.

На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 січня 1971 року у Вівсянській сільській раді Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис за № 1, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Вівся Чемеровецького району Хмельницької області, громадянином України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою села Вівся Чемеровецького району Хмельницької області, громадянкою України - розірвати.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого при зверненні до суду судового збору згідно з квитанцією № N1EHD3159M від 27.01.2020 року в розмірі 420 (чотириста двадцять сорок) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять сорок) гривень 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене 18.03.2020 року.

суддя: