Справа №225/399/20
Провадження №2/225/338/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 24.01.1998 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис №25.

В обґрунтування позову зазначив наступне:

24.01.1998 року між позивачем та відповідачем було зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сім`ю та побут.

Фактичні шлюбні відносини припинені у 2017 році.

Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить його інтересам.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 17.03.2020 року о 14 год. 30 хв. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання 17.03.2020 року сторони не з`явились, надіслали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач, в свою чергу, позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " ОСОБА_3 ".

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову за результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку:

відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В свою чергу, згідно ст.ст.109, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Отже, як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.01.1998 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис №25, що підтверджено наявним в матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.01.1998 року.

Від зазначеного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбних стосунків подружжя не підтримує, разом не проживає, спільне господарство не веде. Також, з позовної заяви вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

При цьому, суд зауважує на тому, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Окрім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, що, враховуючи наявність для цього законних підстав, є приводом для задоволення позову згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, у зв`язку з чим, з урахуванням письмової заяви відповідача від 02.03.2020 року, відповідачу після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " ОСОБА_3 ".

Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Так, за ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за доцільне, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вирішити питання щодо повернення позивачеві з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Наявною в матеріалах справи квитанцією АТ "Ощадбанк" №36549 від 17.01.2020 року підтверджено факт сплати позивачем судового збору в розмірі 840,80 грн. Отже, поверненню позивачу на підставі ч. 1 ст.142 ЦПК України підлягає 420,40 грн., що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, ч.1 ст.141, ч. 1 ст.142, ч.4 ст. 206, 258, 259, 263, п.6 ч.1 ст. 264, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24.01.1998 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис №25 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище " ОСОБА_3 ".

Повернути ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з державного бюджету України 420,40 грн. судового збору, сплаченого квитанцією АТ "Ощадбанк" №36549 від 17.01.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Довженко