Справа № 761/3584/19
Провадження № 2/761/878/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення в аспірантурі, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

визнати незаконним та скасувати п.1 Наказу ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка №839-34 від 06.12.2017 року про відрахування із аспірантури за невиконання індивідуального плану роботи ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 в аспірантурі економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка на третій рік навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 08.00.02 «Світове господарство і міжнародні економічні відносини».

Вимоги обгрунтовані тим, що наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 05.11.2014 року №681-34 було зараховано позивача до аспірантури економічного факультету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 08.00.02 «Світове господарство і міжнародні економічні відносини».

У зв`язку з одруженням, позивач змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

У зв`язку з невиконанням індивідуального навчального плану, вченою радою економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка прийнято рішення про відрахування позивача, аспірантки економічного факультету третього року навчання з відривом від виробництва, що підтверджується протоколом №4 від 21.11.2017 року та в подальшому наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 06.12.2017 року №829-34 позивача відраховано 30.11.2017 року зі складу аспірантів економічного факультету у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин.

Позивач вважає рішення вченої ради економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка та наказ Ректора про відрахування незаконними, оскільки вони прийняті з порушенням чинного законодавства, зокрема, позивачем належним чином виконувався індивідуальний план, а тому були відсутні підстави для її відрахування; відповідачем порушено пункти 41, 22 та 19 Постанови КМУ №309 щодо порядку проведення атестації аспіранта (щодо строків звітування та суб`єкта уповноваженого приймати рішення про відрахування аспіранта - має бути рішення вченої ради вищого навчального закладу, а не факультету, не було враховано факту народження дитини, оскільки до виповнення трирічного віку дитині не могло бути відраховано позивача з аспірантури).

19.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовні вимоги в яких представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що на виконання п.17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.03.199 року №309 (яке діяло на момент вступу позивача до аспірантури), між Університетом та аспіранткою було укладено Угоду. Так як позивач не виконувала індивідуального плану, її було відраховано. Копія індивідуального плану свідчить про систематичні порушення його виконання аспіранткою: за перший рік план виконано не в повному обсязі та згідно з висновком кафедри позивача атестовано із зауваженнями та рекомендовано прискорити роботу над фаховими статтями; за другий рік - план виконано не повністю - згідно з висновком кафедри аспірантку атестовано із зауваженнями та рекомендовано прискорити роботу над написанням дисертації; за третій рік - індивідуальний план роботи не виконано, аспірантку не атестовано. Виконанням індивідуального плану роботи аспіранта є захист дисертації. Дисертацію позивач не захистила, а тому не можна вважати, що вона виконала індивідуальний план роботи.

Також представник зазначила, що вчена рада факультету уповноважена приймати рішення про відрахування аспіранта, оскільки їй такі повноваження були надані ухвалою вченої ради Університету від 27.08.2015 року.

Позивач не повідомляла університет про народження дитини та не зверталась із заявою про продовження терміну навчання.

Позовна заява не містить обгрунтованих та підтверджених належними доказами підстав, які б свідчили про незаконність наказу про відрахування позивача з аспірантури університету.

21.08.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. В той же час, як вбачається представник позивача посилається на порушення з боку відповідача пунктів 41, 22 та п.19 Постанови КМУ №309.

19.09.2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких представник Університету наполягає що вчена рада Університету уповноважена передавати власні повноваження вченим радам факультетів.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 06.02.2020 року заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та додатково суду пояснила, що позивач дійсно не в повному обсязі виконала індивідуальний навчальний план, а тому вчена рада факультету в межах своїх повноважень ухвалила про відрахування зі складу аспірантів економічного факультету у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи ОСОБА_1 .. В судове засідання, яке відбулось 21.10.2020 року представник відповідача не з`явилась, звернулась з клопотанням про відкладення слухання справи, проте оскільки всі сторони уже надали пояснення по суті позову, враховуючи тривалість перебування справи в провадженні суду, суд відхилив заявлене клопотання та продовжив слухання справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши заяви сторін по суті, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 05.11.2014 року №681-34 було зараховано ОСОБА_1 до аспірантури економічного факультету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням з 1 грудня 2014 року за спеціальністю 08.00.02 «Світове господарство і міжнародні економічні відносини».

01.12.2014 року між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та ОСОБА_1 була підписана Угода про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення.

За умовами Угоди, аспірант зобов`язувалась, зокрема, виконати індивідуальний план роботи.

Угода підписана позивачем, що свідчить про її згоду із визначеними її зобов`язаннями.

Після підписання Угоди був розроблений та підписаний індивідуальний план роботи аспіранта ОСОБА_1 , спеціальність 08.00.02 «Світове господарство і міжнародні економічні відносини», науковий керівник - ОСОБА_3 .

Як вбачається, загальний план роботи та робочі плани І, ІІ та ІІІ року навчання були підписані як науковим керівником так і аспірантом ( ОСОБА_1 )

В судовому засіданні позивач, оглянувши план та власний підпис, повідомила суду що дійсно це саме її підпис міститься на індивідуальному плані та планах на кожен рік навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками виконання робочого плану І року навчання ОСОБА_1 атестовано із зауваженнями та рекомендовано прискорити роботу над фаховими статтями; за наслідками виконання робочого плану ІІ року навчання ОСОБА_1 атестовано із зауваженнями та рекомендовано прискорити роботу над написанням дисертації; за наслідками виконання робочого плану ІІІ року навчання ОСОБА_1 не атестовано так як індивідуальний план не виконано.

На засіданні вченої ради економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка, яке відбулось 21.11.2017 року за результатами звітності за ІІ півріччя та атестації аспірантів 2016/2017 навчального року було ухвалено відрахувати зі складу аспірантів економічного факультету у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з протоколу №4.

На підставі рішення вченої ради економічного факультету від 21.11.2017 року, подання факультету, дозволу проректора, наказом проректора з наукової роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 06.12.2017 року №829-34 за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин ОСОБА_1 - аспірантку 3 року навчання з відривом від виробництва спеціальність 08.00.02 «Світове господарство і міжнародні економічні відносини» відраховано з аспірантури 30 листопада 2017 року.

Стаття 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачає підстави для відрахування здобувача вищої освіти, зокрема підставою для відрахування здобувача вищої освіти є: 4) невиконання індивідуального навчального плану.

Позивач в позовній заяві зазначала, що вона в повному обсязі виконала навчальний план, а тому підстави для її відрахування відсутні, проте суд не уповноважений оцінювати виконання чи невиконання особою, яка здобуває вищу освіту індивідуального навчального плану, а тому зазначена обставина не може бути підставою для скасування наказу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач також зазначала, що при її відрахуванні з аспірантури було порушено положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. N 309, проте суд не може взяти до уваги посилання позивача на порушення зазначеного Положення, оскільки постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 261 (261-2016-п) від 23.03.2016.

Частиною 7 ст.36 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що у закладі вищої освіти можуть бути утворені вчені ради структурних підрозділів, повноваження яких визначаються вченою радою закладу вищої освіти відповідно до статуту вищого закладу вищої освіти. Вчена рада закладу вищої освіти може делегувати частину своїх повноважень вченим радам структурних підрозділів. Склад відповідних вчених рад формується на засадах, визначених частинами третьою і четвертою цієї статті.

Підпунктом 6 п.6.15 Статуту Київського національного університету імені Тараса Шевченка передбачено, що вчена рада Університету може делегувати частину своїх повноважень вченим радам факультетів (інститутів).

Ухвалою від 27.08.2015 року Вченої ради Київського національного університету імені Тараса Шевченка "Про передачу повноважень Вченої ради Університету вченим радам факультетів/інститутів" від 27 серпня 2015 року Вчена рада ухвалила:

передати вченим радам інститутів/ факультетів наступні повноваження Вченої ради Університету:

1) схвалювати навчальні плани підготовки фахівців для затвердження ректором Університету;

2) розглядати питання методики викладання навчальних дисциплін, організаційні питання навчально-виховної і наукової роботи;

3) вносити на розгляд Вченої ради Університету пропозиції щодо відкриття нових освітніх програм;

4) визначати теми наукових досліджень та затверджувати звіти про їх виконання;

5) затверджувати теми докторських і кандидатських дисертацій, індивідуальні плани аспірантів, ад`юнктів, пошукувачів, докторантів; рекомендувати наукових керівників (консультантів) аспірантів, докторантів, пошукувачів; проводити атестацію аспірантів, ад`юнктів, пошукувачів, докторантів;

6) вносити на розгляд Вченої ради Університету пропозиції щодо присвоєння вчених звань професора, доцента, старшого дослідника;

7) обирати на посаду таємним голосуванням доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів;

8) вирішувати інші питання щодо діяльності факультету/ інституту відповідно до Статуту Університету і Положення про факультет/ інститут КНУ імені Тараса Шевченка.

А тому суд не може взяти до уваги пояснення представника позивача, що вчена рада економічного факультету не мала повноважень приймати рішення про відрахування позивача.

Ухвала міститься на сайті Університету за посиланням http://senate.univ.kiev.ua/?p=93, а тому посилання представника позивача про відсутність зазначеної ухвали не підтверджено в судовому засіданні.

А тому враховуючи, що при відрахуванні позивача не встановлено порушення діючого законодавства, суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 7, 10, 76, 81,133-141, 244-245, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення в аспірантурі - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2020 року

Суддя: Н.Г.Притула