Справа № 444/2813/18
Провадження № 2/444/76/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

13 лютого 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у праві спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , які в подальшому змінила та просить виділити частку у праві спільної часткової власності , а саме : на квартиру АДРЕСА_1 , на яку вона має право відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 30.01.2014 року №17068900 виданого реєстраційною службою Жовківського районного управління юстиції Львівської області та позовні вимоги щодо визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 39,9 м.кв., який складається з однієї житлової кімнати площею 16,9 м.кв., кухні 14,8 м.кв., кладової 4,0 м.кв., коридору 1,1 м.кв. та санвузла 3,1 м.кв. не підтримала.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.11.2017 року нею подаровано 24/100 частини квартири, а саме житлову кімнату площею 12,3 м.кв. дочці відповідачці по справі ОСОБА_2 на підставі договору дарування посвідченого Жовківською держнотконторою за реєстровим №1296 . зазначає, що вказана кімната фактично була приєднана до помешканя відповідачки та на цей час обидві частини квартири є ізольовані .

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.04.2018 року квартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачці, є технічно відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 10.05.2018 року №115 вирішено надати дозвіл позивачу ОСОБА_1 на виділення в окреме будинковолодіння квартири АДРЕСА_1 , яке належить їй на праві власності . При цьому згідно рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 13.11.2014 року №247 квартирі АДРЕСА_1 було присвоєно нову поштову адресу №6-а».

В подальшому позивачкою ОСОБА_1 08.06.2015 року було виготовлено новий технічний паспорт на будинок АДРЕСА_2 та згідно цього документу будинок складається з однієї житлової кімнати площею 16.9 м.кв., кухні 14,8 м.кв.,кладової 4,0 м.кв., коридору 1,1 м.кв. та санвузла 3,1 м.кв., загальною площею 39,9 м.кв.

Позивач зазначає, що коли вона вирішила зареєструвати право власності на виділену частку з об`єкта нерухомого майна, нею було отримано відмову державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Жовківської РДА від 19.07.2018 року №42139752 у зв`язку з тим, що до документів не додано договору поділу квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому позивач звернулась до Жовківської ДНК, щодо можливості оформлення нотаріального договору виділу частки з об`єкта нерухомого майна, зокрема заява від 24.08.2018 року та заява від 17.08.2018 року на які позивач не отримала відповіді.

У зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та інтересів, оскільки в позасудовому порядку виділити частку у праві власності вона немає можливості.

18.10.2018 року суддею постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в загальному позовному провадженні. По справі призначено підготовче судове засідання. Заяву представника позивача про звільнення від сплати судового збору позивача - задоволено частково.Відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору на визначений строк, а саме до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , (проживаючої за адресою : АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (проживаючої за адресою : АДРЕСА_4 ) про виділ частки у праві спільної часткової власності.

20.03.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак її представник, адвокат Блонський М.А., 13.02.2020 року подав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача та без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. Зазначив, що позовні вимоги підтримує частково, а саме просив задоволити позовні вимоги в частині виділення в натурі позивачеві ОСОБА_1 в окремий об`єкт нерухомості належних їй 76/100 частки у праві спільної часткової власності на кваритиру АДРЕСА_1 . В частині визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 39,9 м.кв., який складається з однієї житлової кімнати площею 16,9 м.кв., кухні 14,8 м.кв., кладової 4,0 м.кв., коридору 1,1 м.кв. та санвузла 3,1 м.кв. , зазначив що не підтримують . Окрім того позивачем долучено квитанцію про оплату судового збору за подачу позову до суду .

Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не прибула та не повідомила суду про причини своєї неявки, відзиву та не заперечень проти позову і з приводу мотивів його заявлення не подала.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається що остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 30.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_5 . 24/100 частини квартири, а саме житлова кімната площею 12.3 кв. метри, що належить ОСОБА_1 подаровано ОСОБА_2 на підставі договору дарування посвідченого Жовківською держнотконторою,Львівської області від 03.11.2017 року за реєстром №1296.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , номер запису про право власності : 4491177 від 21.11.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_3 . Квартира складається з 2 житлових кімнат, кухні , ванна сумісна, коридор, кладової. Загальна площа 52,2 кв.м., житлова 29.2 кв.м. 24/100 частини квартири, а саме житлова кімната площею 12.3 кв. метри, що належить ОСОБА_1 подаровано ОСОБА_2 на підставі договору дарування посвідченого Жовківською держнотконторою, Львівської області від 03.11.2017 року за реєстром №1296.

Як вбачається із копії рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 13.11.2014 року №247 , розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про присвоєння поштової адреси квартирі АДРЕСА_1 , долучені документи, керуючись ст.ст.30,31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконком Жовківської міської ради вирішив присвоїти поштову адресу квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 52,2 м.кв., яка належить ОСОБА_1 «№6-а».

Із копії висновку, щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 25.04.2018 року виданого директором КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» ОСОБА_4 власнику ОСОБА_1 про те, що на підставі свідоцтва про право власності виданого реєстраційною службою Жовківського районного управління юстиції 30.01.2014 року за №17068900 року, технічна характеристика квартири по АДРЕСА_3 , яка складається з коридору (прим.1) площею 1,1 м.кв., санвузла (прим.2)-площею 3,1 м.кв.,кухні(прим.3)-площею 14,8 м.кв., кладова (прим.4)-площею 4,0 м.кв., житлової (прим.5)-площею 16,9 м.кв.Загальна площа 39,9 м.кв.Об`єкт новоутвореного нерухомого майна складається з коридору (прим.1)-площею 1,1 м.кв., санвузла (прим.2)-площею 3,1 м.кв., кухні (прим.3)-площею 14,8 м.кв., кладови (прим.4)-площею 4,0 м.кв., житлової (прим.5)-площею 16.9 м.кв.Загальна площа 39,9 м.кв.За технічними показниками квартира є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі .

На підставі рішення виконавчого комітету Жовківської міської ради від 10.05.2018 року №115 вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на виділення в окреме будинковолодіння квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності.

Згідно копії технічного паспорта на будинок АДРЕСА_2 будинок складається з однієї житлової кімнати площею 16.9 м.кв., кухні 14,8 м.кв.,кладової 4,0 м.кв., коридору 1,1 м.кв. та санвузла 3,1 м.кв., загальною площею 39,9 м.кв.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зазначає, що вона вирішила зареєструвати право власності на виділену частку з об`єкта нерухомого майна, нею було отримано відмову державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Жовківської РДА від 19.07.2018 року №42139752 у зв`язку з тим, що до документів не додано договору поділу квартири АДРЕСА_1 .

Із наданих копій письмових заяв позивача (а.с.19-20) вбачається, що вона звернулась до Жовківської ДНК щодо можливості оформлення нотаріального договору виділу частки з об`єкта нерухомого майна, зокрема заява від 24.08.2018 року та заява від 17.08.2018 року. Проте відповіді Жовківської ДНК на такі заяви позивача відсутні .

У відповідності до положеннями ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319, 358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Згідно з ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на земельну ділянку вони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені усіма співвласниками.

Відповідно до положень ст.ст. 355, 356, 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 364 ЦК України, якими встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Враховуючи встановлені та досліджені судом обставини справи, а також беручи до уваги наведені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині виділення в натурі позивачу ОСОБА_1 в окремий об"єкт нерухомості належних ОСОБА_1 76/100 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовної вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 39,9 м.кв., який складається з однієї житлової кімнати площею 16,9 м.кв., кухні 14,8 м.кв., кладової 4,0 м.кв., коридору 1,1 м.кв. та санвузла 3,1 м.кв. суд приходить , до наступних висновків.

Відповідно до п.54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) , для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються:

документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення);

технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, крім документів, передбачених пунктом 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, також подається письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності.

А тому , позовна вимога позивачки ОСОБА_1 в частині визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 39,9 м.кв., який складається з однієї житлової кімнати площею 16,9 м.кв., кухні 14,8 м.кв., кладової 4,0 м.кв., коридору 1,1 м.кв. та санвузла 3,1 м.кв. суд приходить , до наступних висновків не підлягає до задоволення та є передчасною .

Відповідно до ч. 1-3 ст.136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Ухвалою судді від 18.10.2018 року , заяву представника позивача про звільнення від сплати судового збору позивача - задоволено частково.Відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору на визначений строк, а саме до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , (проживаючої за адресою : АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (проживаючої за адресою : АДРЕСА_4 ) про виділ частки у праві спільної часткової власності.

Як вбачається із копії письмової заяви представника позивача, останній оплатив судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. , про що долучив оригінал квитанції про оплату судового збору за подачу вищевказаного позову до суду від 13.02.2020 року .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,258-259,263,264,265,268,280-284,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково .

Виділити в натурі позивачу ОСОБА_1 в окремий об"єкт нерухомості належних ОСОБА_1 76/100 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У позовній вимозі позивачки ОСОБА_1 в частині визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 39,9 м.кв., який складається з однієї житлової кімнати площею 16,9 м.кв., кухні 14,8 м.кв., кладової 4,0 м.кв., коридору 1,1 м.кв. та санвузла 3,1 м.кв. - відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зеліско Р. Й.