РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

"17" березня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2019 року у справі №296/9000/18 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2019 року було присуджено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 06.09.2018 і до досягнення донькою повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що на даний час його матеріальне становище значно погіршилося, і заробітна плата його становить в середньому 5110,54 грн., та саме з цієї заробітної плати він має сплачувати аліменти в розмірі 1703,51 грн., а також вказав, що має на утриманні непрацездатних батьків.

Ухвалою суду від 04.12.2019 відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі (а.с.23).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та не заперечила щодо прийняття заочного рішення суду. Вказала, що у позивача зменшився дохід, а враховуючи, що разом з ним проживають непрацездатні батьки, які потребують також догляду, необхідність оплачувати комунальні платежі, враховуючи, що аліменти сплачуються з доходу після відрахування обов`язкових платежів, позивач не в змозі сплачувати 1/3 свого доходу на користь відповідача. Крім того, на даний час матір дитини працює, має достатній дохід, а тому також має утримувати дочку. Представник також зазначила, що окрім аліментів, позивач при зустрічі з дочкою несе додаткові витрати та купує одяг дитині.

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія ухвали про відкриття провадження від 04.12.2019, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.25-26).

У судове засідання, призначене на 09.01.2020 відповідач не з`явилася, причини неявки суду не відомі.

У наступне судове засідання, призначене на 20.02.2020 відповідач також не з`явилася, хоча повідомлялася про день, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.36) та у судове засідання, призначене на 17.03.2020 відповідач також не з`явилася, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено, позивач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідач ОСОБА_3 є її матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.02.2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено. Зокрема, вказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 06.09.2018 і до досягнення донькою повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.13-14).

Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, позивач стверджує, що з моменту прийняття рішення суду від 15.02.2019 у справі №296/9000/18 (а.с. 13-14) його матеріальне становище значно погіршилося, крім того, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки.

Позивач вказує, що згідно довідки про доходи від 31 жовтня 2019 року, він працює в Житомирській районній державній адміністрації на посаді провідного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації та його заробітна плата з 01.01.2019 по 30.06.2019 складає 38090,99 грн. (а.с.10).

В підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки позивачем надано довідку, видану виконавчим комітетом Сінгурівської сільської ради, з якої вказується, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним за даною адресою зареєстровані: батько ОСОБА_5 ; мати ОСОБА_3 (а.с.9).

Таким чином, враховуючи матеріальний стан позивача, який склався після присудження аліментів, проживання разом з ним непрацездатних батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом зменшення розміру сплачуваних позивачем аліментів на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15.02.2019 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.09.2018 і до досягнення донькою повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем не доведено, що після присудження аліментів, його майновий стан настільки змінився (погіршився), або з`явилися нові обставини, які б доводили можливість призначення аліментів у розмірі 1/6 від доходу позивача.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Враховуючи наведене позовна заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 263-265, 275, 279, 280354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15.02.2019 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.09.2018 і до досягнення донькою повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного рішення: 19.03.20.