Справа № 368/1357/19
Рішення 2/368/126/20

Іменем України

"13" березня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКРР НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 ), третя особа - виконавчий комітет Переселенської сільської ради Кагарлицького району (, с.Переселення) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 04.04.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20870139 від 23.04.20141 року. У вказаному будинку також зареєстрований племінник, який по місцю реєстрації не проживає, в утриманні житлового будинку участі не бере, що створює перешкоди у користуванні жилим приміщенням. А тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивака в судовому засіданні свій позов підтримала та суду пояснили, що відповідач по місцю реєстрації не проживав і не проживає, не сплачує комунальні послуги, а тому просить визнати його таким, що втратив право на користування вказаним будинком.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив суду, що він інколи приїздить до будинку в гості.

Представник третьої особи голова села Циганок В.А. з позовом згідний і суду пояснив, що він неодноразово бував на вулиці Польовій в селі Переселення, і ніколи не бачив там відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 04.04.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20870139 від 23.04.20141 року.

В даному будинку ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а документ про право власності на будинок позивачка отримала лише у 2013 році і саме тоді вона дізналася про те, що в будинку зареєстрований племінник ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою виконкому Переселенської сільської ради № 1043 від 30.10.2019 року та актом депутата сільської ради від 30.10.2019 року.

Будучи зареєстрованим відповідач в утриманні житла участі не приймає, комунальні платежі не сплачує, в будинку не проживає.

Реєстрація відповідача у будинку позивачки створює перешкоди в користуванні житловим приміщення, а також позивачка не може оформити та отримати субсидію.

ОСОБА_2 добровільно знятися з обліку не бажає, хоча ніколи по місцю реєстрації не проживав, а фактично проживає у м.Києві.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Переселенської сільської ради Кагарлицького району від 30.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою с АДРЕСА_2 , однак з 2010 року за місцем реєстрації не проживає, його особисті речі в будинку відсутні.

Згідно довідки Переселенської сільської ради від 30.10.2019 року в будинку окрім відповідача зареєстрований чоловік позивачки ОСОБА_4 , який фактично там проживає постійно.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дане стверджується також копіями правовстановлюючих документів на будинок, акту депутата, довідкою сільської ради.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що відповідач ОСОБА_2 у будинку у АДРЕСА_2 не проживає, по господарству не допомагає, приїздив декілька разів на похорон до його батьків. У гості до ОСОБА_1 за рік приїздив разів три чи чотири.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

А тому, суд вважає доведеним, що відповідач без поважних причин не проживає у будинку АДРЕСА_2 , а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням згідно ст.71,72 ЖК України.

Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 405 ЦК України, ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України ст.71,72 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_2 , та зняти з реєстрації.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст.. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2020 року.

Суддя Т.Є. Іванюта.