Справа № 522/8814/20
Провадження № 2к/522/4/20
У Х В А Л А

23 грудня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю. Б. розглянувши клопотання Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінськ Республіки Білорусь від 13 листопада 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) звернулося до суду із клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінськ Республіки Білорусь від 13 листопада 2014 року про стягнення 32582 373 білоруських рублів з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржника повідомлено за зазначеною адресою про надходження до суду клопотання торгового приватного унітарного підприємства «Хартия» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінськ від 13 листопада 2014 року по справі № 286-23/2014 про стягнення з ОСОБА_1 32 582 373 неденомінованих білоруських рублів. Запропоновано, в порядку ч.1 т. 467 Цивільного процесуального кодексу України в місячний термін, подати до суду заперечення проти цього клопотання.

Рекомендоване повідомлення від ОСОБА_1 повернуто до суду без вручення, з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Розглянувши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про необхідність залишення його без розгляду та повернення заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Ст. 466 ЦПК України визначено обов`язкові вимоги до змісту та форми клопотання, обов`язок дотримання яких покладається на особу, яка звертається з ним до суду. Так відповідно до вказаної статті, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно, містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 5.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008 року, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Статтею 464 ЦПК України та пунктом 5.3. Інструкції визначено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Як вбачається з клопотання, боржник по справі ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 17 червня 2020 року про реєстрацію місця проживання, фізична особа ОСОБА_1 не значиться за адресою, вказаною у клопотанні, також зареєстрованою/знятою з реєстрації в м.Одеса та Одеській області не значиться; будь-якої іншої ії адреси місця проживання не вказано.

Відповідно до листа голови ОСББ « Новоселського, 73» Кахідзе А, ОСОБА_1 не проживає та не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною 4 статті 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

огляду на викладене, суд вважає за необхідне клопотання Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінськ Республіки Білорусь від 13.11.2014 року залишити без розгляду та повернути особі, яка його подала, оскільки місце реєстрації та проживання боржника ОСОБА_1 встановити можливим не вбачається, клопотання не містить інформації щодо місцезнаходження майна боржника у Приморському районі м.Одеса, на який розповсюджується юрисдикція Приморського районного суду міста Одеси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 464, 466 ЦПК України, Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008 року,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання клопотання Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінськ Республіки Білорусь від 13 листопада 2014 року- залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Приморський районний суд м. Одеса в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Свячена Ю.Б.