МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження № 2/521/491/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

відповідач : ФОП ОСОБА_2

третя особа: Управління захисту прав споживачів Головного управління Держспоживслужби в Одеській області

предмет позову: розірвання договору, стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

24.06.2019 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позов.

Підставою позову вона визначила Закон України «Про захист прав споживачів» та просила суд :

розірвати договір № 157 від 19.10.2018 року

-стягнути кошти за договором в розмірі 46650 грн.

-стягнути неустойку за кожний день затримки усунення недоліків в розмірі 39 904 грн.

-стягнути компенсацію моральної шкоди 100 000 грн.

Окрім задоволення позовних вимог позивач вважала можливим стягнення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

В обґрунтування своїх вимог позивачка послалась на те, що 19.10.2018 року сторони уклали договір купівлі - продажу № 157, предметом якого було придбання ОСОБА_1 товару - 4(чотирьох) міжкімнатних дверних блоків у комплекті з фурнітурою, послуги їх доставки та монтажу.

Позивач стверджувала, що виконала умови договору, оплативши товар та послугу з його доставки та монтажу відповідачу.

Після монтажу на дверях виявились суттєві недоліки.

Частково товар був замінений відповідачем, однак, і після цього двері виявились неналежної якості.

25.02.2019 року позивач була вимушена повторно звернутися до відповідача надіславши лист-претензію із вимогами в порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

На час вирішення спору вимоги позивача майнового характеру відповідачем не виконані.

Позивач стверджувала, що в наслідок неналежного виконання договору їй також заподіяна моральна шкода, яка полягає в отриманому стресі, порушені звичайного укладу життя через необхідність постійного з`ясування спірного питання із відповідачем, вимушеному звернення за захистом порушеного права до суду.

Компенсацію моральної шкоди позивач оцінила в 100 000 грн.

Позивач в процесі розгляду справи на задоволені позову наполягала.

Відповідач в процесі розгляду справи позов не визнала, стверджуючи, що він не є доведеним позивачем. В останнє судове засідання відповідач не з`явилась, повідомлена про розгляд справи з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, що підтверджується довідкою від 18.09.2020 року де вбачається що позивачці доставлено повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання.

Третя особа - Управління захисту прав споживачів Головного Управління Держпродсспоживслужби в Одеській області просило вирішити спір на розсуд суду на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали, наявні докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 1 ст. 906 ЦК України виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 627 ЦК України).

Таким спеціальним законом є Закон України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», за якою при вирішенні аналогічних і спорів суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено право споживача вимагати розірвання договору на підставі ч.ч. 4,5 ст. 10 за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків із правом на відшкодування збитків.

Зазначеному право кореспондує обов`язок продавця (виробника, виконавця) передати споживачеві продукцію належної якості (ч. 1 ст. 6 Закону).

Неналежна якість продукції передбачає наявність у ній недоліків.

Законодавець у ст. 8 Закону розмежував товари неналежної якості на такі категорії: товари, що мають недоліки; товари, що мають істотні недоліки; фальсифіковані товари.

Відповідно до статті 1 Закону недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Якщо через недолік неможливе чи недопустиме використання товару відповідно до його цільового призначення, виник він із вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення був виявлений знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару.

Якщо ж протягом гарантійного строку було виявлено істотний недолік, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджений за необхідності висновком експертизи, то споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника зокрема розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 були замовлені у ФОП ОСОБА_2 послуги з виготовлення, доставки, монтажу міжкімнатних дверей.

Вказане підтверджується бланком замовлень від 19.10.2018 року товарним чеком № 157.

Так, позивач купила :

- міжкімнатні двері моделі Cristie 800*2000,шпон-бианко, стекло- карамель, лиштви- обидві сторони, добір-50

- міжкімнатні двері моделі Cristie 800*2000,шпон-бианко, стекло- карамель, лиштви обидві сторони, добір-45

- міжкімнатні двері моделі Cristie 600*2000,шпон-бианко, стекло- карамель, лиштви

обидві сторони, добір-60

- міжкімнатні двері моделі Cristie 600*2000,шпон-бианко, стекло- карамель, лиштви

- обидві сторони, добір-45

- фурнітуру : замок магніт, колір хром, кількість- 4; петлі приховані, колір хром, кількість- 8;system ida , колір хром, кількість- 4; WC кількість -3.

Гарантійний строк обслуговування двірних блоків - 1 рік з моменту відвантаження.

Окрім того, сторонами обумовлений монтаж товару відповідачем, вартість якого не увійшла до вартості товару та складала 800 грн. за одні двері.

Зазначене підтверджується бланком замовлень від 19.10.2018 року товарним чеком № 157.

Представником відповідача в процесі розгляду справи визнано, що позивач в повному обсязі оплатила товар та послугу з його доставки та монтажу відповідачем, окрім того, виконання умов договору ОСОБА_1 на загальну суму 46 650 грн. підтверджується бланком замовленням № 157.

29.01.2019 року в межах строку гарантійного обслуговування позивач звернулась до відповідача з приводу виявлених істотних недоліки замовленого товару.

Відповідач визнав недоліки товару та добровільно замінив пошкоджену лиштву спірних дверей на нову.

Так, істотний недолік товару є визнаним відповідачем вчиненням ним дій по заміні неякісного товару.

25.02.2029 року, 15.03.2019 року позивач була вимушена повторно звернутися до ФОП ОСОБА_2 із претензією через виявленні істотні недоліки дверей (претензія від 25.02.2019 року, відповідь відповідача від 26.02.2020 року )

Такими недоліками є відклеєний шпон на лиштві (4 шт.); відклеєний шпон на панелі дверного блоку (1 шт.); численні відслоювання (сколи) шпону на усіх конструкціях дверних блоків та лиштви; розклеєні з`єднання лиштви; наявні зазори понад

4 мм та рваний шпон в місцях монтажу; пошкоджений шпон (численні сколи) на конструкціях дверних блоків (3 шт.); деформована та тріснута панель фальш дверей.

Наявність останніх підтверджується фотознімками спірного товару, відеозаписом, наданими позивачем суду.

Представник відповідача в судовому засіданні такі недоліки товару в судовому засіданні не оспорював, як і факт того, що двері мають недоліки, що перешкоджають їх експлуатації за цільовим призначенням, з урахуванням, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на продавцеві (виробнику).

Окрім того, ухвалою суду від 5.02.2020 року судом в порядку статті 103 ЦПК України та на виконання Закону України «Про захист прав споживачів» була призначена судова товарознавча експертиза.

Ухвала набрало законної сили.

Відповідач від проведення експертизи ухилилась.

Наслідки ухилення сторони від виконання ухвали суду про призначення судової експертизи були роз`яснені сторонам в ухвалі.

Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З урахуванням вищевказаних доказів по справі, визначеного законом тягаря доказування відповідачем обставин звільнення від відповідальності, процесуальних наслідків ухилення відповідача від виконання ухвали суду про призначення судової експертизи, суд вважає можливим визнати факт істотного недоліку спірного товару із застосуванням наслідків, визначених Законом України «Про захист прав споживачів» таких як розірвання спірного договору та стягнення на користь позивача вартості спірного товару в розмірі 46 650 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання відшкодування моральної (немайнової шкоди).

За ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи спір суд враховує висновок Великої Палата Верховного Суду при розгляді справи № 216/3521/16-ц, за яким при порушені договору в межах захисту прав споживача моральна шкода за порушення цивільно-правового договору може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Тобто, статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Враховуючи ступінь страждань позивача, які полягають в отриманому стресі, порушені звичайного укладу життя через необхідність постійного з`ясування спірного питання із відповідачем, вимушеному звернення за захистом порушеного права до суду, компенсацію моральної шкоди суд оцінює в 1000 грн.

Суд погоджується із доводами позивача про право споживача на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) в порядку абз.3 ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом із тим, належного, обґрунтованого розрахунку в цій частині позивачем не надано, що виключає задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення неустойки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України при ухвалені судового рішення судом одночасно вирішується питання про розподіл судових витрат.

Так, судовими витратами позивача, пов`язаними із розглядом справи є направлення відповідачу претензія від 15.03.2019 року на загальну суму 30 грн., що підтверджується фіскальним чекам від 16.03.2019 року ПН55.

При звернені до суду із позовом позивач мала б оплатити судовий збір в розмірі 1681,60 коп. В порядку Закону України «Про судовий збір», «Про захист прав споживачів» позивач є звільненою від його оплати, що тягне стягнення судового збору в порядку ст. 141 ЦПК України в дохід держави.

В поряду статей 265, 267 ЦПК України суд із ухваленням рішення може визначити порядок його виконання.

Враховуючи думку сторін, суд вважає можливим встановити порядок виконання судового рішення, за яким рішення суду є підставою для перерахування стягнутих коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 в АТ Приват Банк МФО банку:305299, IBAN: НОМЕР_1 , о/р НОМЕР_2 із поверненням позивачем ФОП ОСОБА_2 чотирьох комплектів вхідних міжкімнатних дверей GRAND WOOD ( з фурнітурою та замками).

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, ст.ст. 352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити частково.

Договір купівлі продажу від 18.10.2018 року №157, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 46 650 грн.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди 1 000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати - 30 грн.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Встановити порядок виконання судового рішення, за яким стягнуті на користь позивача за судовим рішенням грошові кошти підлягають перерахуванню на картковий рахунок ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 в АТ Приват Банк МФО банку:305299, IBAN: НОМЕР_1 , о/р НОМЕР_2 , а позивач зобов`язана повернути ФОП ОСОБА_2 чотири комплекти вхідних міжкімнатних дверей GRAND WOOD ( з фурнітурою та замками ).

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 03.11.2020 року

20.10.20