Провадження № 2/760/4813/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 грудня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Король О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із зазначеним позовом, в якому просив:

- зняти арешт з нежитлового приміщення під літ. «А», 2-17 в підвалі АДРЕСА_1 , загальною площею 270 кв. м та з автомобілю марки Hummer H3, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, належні позивачу на праві власності на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2012 у цивільній справі №2-937/12, зареєстрованого 05.09.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

16.12.2020 від позивача до канцелярії суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просив зняти арешт з нежитлового приміщення під літ. «А», 2-17 в підвалі № 69 по АДРЕСА_2 , загальною площею 270 кв. м.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2012 за позовом ОСОБА_3 до позивача про визнання права власності на автомобіль та зустрічним позовом позивача про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно, позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення, а зустрічні позовні вимоги задоволено частково.

Станом на 01.06.2016 позивач та ОСОБА_3 в добровільному порядку виконали рішення в частині грошових коштів і 05.09.2016 на підставі вищезазначеного рішення суду від 17.05.2012 приватний нотаріус КМНО Балкова-Петренко Т.М. зареєструвала за позивачем право власності на нежитлове приміщення 2-17 по АДРЕСА_2 .

Після реєстрації права власності на нежитлові приміщення №2-17 в підвалі АДРЕСА_1 стало відомо про те, що належне позивачу майно арештоване ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.09.2008 у цивільній справі №2-3725/08.

Також позивач зазначив, що боргів перед фізичними особами не має, арештоване майно, а саме: нежитлове приміщення під літ. А, загальною площею 270 кв. м та автомобіль належать позивачу на праві власності відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2012.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.01.2020 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти заочного рішення.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі..

Згідно вимог ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2012 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності - задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 з вересня 2006 року як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежилі приміщення (в літ А) загальною площею 270 кв. м, що розташовані в буд. АДРЕСА_2 та складаються з приміщень з №2 по №17 (групи приміщень 69).

Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Hummer H3, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який оформлено на ім`я ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 118000 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.09.2008 накладено арешт на нежилі приміщення (в літ.А), загальною площею 270 кв. м, що розташовані в буд. АДРЕСА_2 та складаються з приміщень з №2 по №17 (групи приміщень 69), належні ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 389, вбачається, що нежитлове приміщення, підвал №69, загальною площею 270 кв. м. в АДРЕСА_2 , приміщення 2-17 на підставі рішення Печерського районного суду, справа №2-937/12, належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , розмір частки: 1. Дата, час державної реєстрації: 05.09.2016. Державний реєстратор: приватний нотаріус КМНО Балкова-Петренко Т.М.

Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.317 ЦК України, встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з нежитлового приміщення під літ. «А», 2-17 в підвалі № 69 по АДРЕСА_2 , загальною площею 270 кв. м, належне ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2012 у цивільній справі №2-937/12, зареєстрованого 05.09.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя - Г.О. Козленко