Справа № 645/3393/20
Провадження № 2/645/1521/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю секретаря судового засідання - Савченко В.Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук`янова Олена Борисівна про визнання права власності на Ѕ частину квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук`янова Олена Борисівна про визнання права власності на Ѕ частину квартири.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що під час зареєстрованого шлюбу за сумісні гроші з колишнім чоловіком була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , тому квартира є її з колишнім чоловіком спільною власністю. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на частину квартири в спільному майні подружжя, оскільки шлюб між нею та чоловіком було розірвано, а колишній чоловік помер, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 10 березня 2005 року, який в подальшому було розірвано 25 лютого 2019 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова, цивільна справа № 645/3782/18. Під час зареєстрованого шлюбу за сумісні гроші позивачем та її колишнім померлим чоловіком було придбано квартиру АДРЕСА_2 та зареєстровано на ім`я чоловіка позивача - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємець І черги є син померлого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьки померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Постановою № 102/02-31 від 01.06.2020 року приватний нотаріус ХМНО Харківської області Лук`янова О.Б. відмовила у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки шлюб між позивачем та ОСОБА_5 було розірвано. Враховуючи викладене, позивачка вважає, що оскільки квартира була придбана в період шлюбу з померлим чоловіком, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 17.06.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 25.08.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач та її представник адвокат Кучінська І.С. в судовому засідання підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Також, просили не стягувати у разі задоволення позову судовий збір з відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали та просили його задовольнити. При цьому відповідачі пояснили, що позивач була дружиною їх померлого сина ОСОБА_5 .. Позивачем та їх сином, в період шлюбу була придбана спірна квартира за спільні кошти. Після смерті сина вони відмовились від спадщини на користь онука.

Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук`янова О.Б. не з"явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чтном, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просила винести рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 15 листопада 2013 року ОСОБА_5 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2013 року чотирикімнатна, ізольована квартира належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 10 березня 2005 року, який в подальшому було розірвано 25 лютого 2019 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова, цивільна справа № 645/3782/18.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 22.10.1976 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги є син померлого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьки померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством, у спадкодавця немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Відомості про отримання свідоцтва про право на спадщину відсутні.

Майном, що входить до складу спадщини та щодо якого виник спір, є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2020 року, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лук`янової О.Б., ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, в разі смерті одного з подружжя, на 1/2 частку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого її колишнього чоловіка ОСОБА_5 було відмовлено.

Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60,61 СК України).

Конструкція України, норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частиною 1 статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина 4 статті 65 СК України).

За змістом статей 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз`яснено в пунктах 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України) відповідно до частин 2,3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, судам роз`яснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Згідно статті 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Позивачем надано докази того, що квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки вона придбана померлим ОСОБА_5 та позивачем, під час їх шлюбу.

Будь-яких заперечень зі сторони відповідачів до суду не надходило, більш того, вони зазначили, що позов визнають у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук`янова Олена Борисівна про визнання права власності на Ѕ частину квартири, враховуючи, що в позасудовому порядку отримати свідоцтва про право власності на частину квартири, у позивача не має можливості, через смерть її колишнього чоловіка, на якого було оформлено право власності на квартиру та відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позивачка просила суд не стягувати судовий збір з відповідачів, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук`янова Олена Борисівна про визнання права власності на Ѕ частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 73,8 кв.м., житловою площею 48.3 кв. м., як на майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лук`янова Олена Борисівна, адреса: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 29а.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя І.В. Ульяніч