Провадження № 2/761/5691/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

13.05.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь 8110,00 грн. - суму страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу та під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 листопада 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «ПЗУ Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №ЕР.169357553 від 30.08.2019 року. Позивач зазначає, що водій який керував його автомобілем на момент ДТП, звернувся до ПрАТ «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з частковим відновленням автомобіля до огляду страховим експертом.

Оскільки вина застрахованої за полісом №ЕР.169357553 особи визнана судом, то дорожньо-транспортна пригода, що сталася 20.09.2019 року відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача виник обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування.

Також позивач зазначає, що його автомобіль відремонтовано та він сплатив згідно з рахунком №4 від 26.02.2020 року за придбані запасні частини 10 700,00 грн., та з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 0,7, відповідач мав сплатити 3 210,00 грн.. Крім того, відповідно до зазначеного рахунку за роботи по відновленню автомобіля сплачено 4 900,00 грн., а всього відповідач має сплатити 8 110,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Разом з тим, до суду надійшло клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності, в якій він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

При цьому, до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, з тих підстав, що у відповідності до вимог закону, позивач мав зберегти свій пошкоджений автомобіль в тому стані, в якому він знаходився після ДТП. Як зазначає представник відповідача, позивачем було надано для огляду автомобіль, у якого після пригоди вже було відремонтовано ліве дзеркало, а тому в даному випадку, оскільки потерпілим не виконано вимоги закону щодо обов`язку збереження транспортного засобу в стані, в якому він перебував після пригоди - відсутні підстави для виплати страхового відшкодування позивачу.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши відзив відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу та під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до довіреності №258 від 05.07.2017 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником з питань пов`язаних з управлінням, продажем, користуванням та розпорядженням автомобілем «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 листопада 2019 року (справа №450/3323/19) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Як зазначено в постанові суду, 20.09.2019 року об 19 год. 12 хв., в м. Львові на перехресті вул. Личаківська та вул. Винниченка, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 , був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не зреагував на її зміну перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить загрози іншим учасникам руху, розпочав рух та здійснив наїзд на автомобіль «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який перебував у сліпій зоні з правої сторони, внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим ОСОБА_2 порушив п.п. 2.35, 10.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до полісу №ЕР.169357553 від 30.08.2019 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «ПЗУ Україна». Строк дії полісу з 31.08.2019 року по 30.08.2020 року включно, визначена страхова сума за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого в розмірі 100 000,00 грн., франшиза не встановлена.

24 вересня 2019 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «ПЗУ Україна» про дорожньо-транспортну пригоду.

07.10.2019 року відбувся огляд пошкодженого при ДТП автомобіля позивача та відповідно до протоколу технічного огляду КТЗ зазначено перелік пошкоджень автомобіля і крім того зазначено, що на момент огляду автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , в останньому було замінено-відновлено ліве дзеркало заднього огляду.

Протокол підписаний ОСОБА_3 , будь-яких зауважень щодо протоколу він не висловлював.

Листом від 12.12.2019 року ПрАТ «ПЗУ Україна» повідомила ОСОБА_3 про відмову у виплаті страхового відшкодування, з тих підстав, що на момент огляду автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , останній було частково відновлено, про що свідчить відповідний протокол огляду колісного транспортного засобу.

В той же час, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із статтею 1 зазначеного Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

За положеннями статті 3 зазначеного Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Крім того, у відповідності до положень статті 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування - виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, в межах суми страхового відшкодування.

Згідно ст. 33-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст.ст. 34.1, 34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Так, як вбачається з матеріалів справи, огляд транспортного засобу страховиком відбувся в строк передбачений законом (так як ОСОБА_2 повідомив про пригоду 24.09.2019 року), про що свідчить відповідний протокол технічного огляду пошкодженого автомобіля позивача від 07.10.2020 року.

Як зазначено у вказаному протоколі, на момент огляду транспортного засобу, в останньому було відновлено-замінено ліве дзеркало. Даний протокол був підписаний уповноваженою особою власника пошкодженого автомобіля - ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом в день пригоди. Будь яких зауважень до протоколу огляду ОСОБА_3 не вносив.

Тобто вбачається, що в даному випадку, позивачем не було дотримано вимог ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не надано представнику страховика пошкоджений транспортний засіб у тому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, у відповідності до положень ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач не є тією особою, яка звільняється від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки протягом десяти робочих днів був оглянутий представником страховика пошкоджений автомобіль позивача.

Водночас, варто зауважити, що ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений виключний перелік підстав, для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Зокрема, відповідно до ст. 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Отже в розумінні, ст. 37.11.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки позивачем не виконано свої обов`язки, визначені ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в даному випадку, відсутні законом передбачені підстави для виплати потерпілому страхового відшкодування.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи предмет та підстави позову, заявлені вимоги, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.77-81, 264, 265, 354 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 листопада 2020 року

Суддя: Н.Г. Притула