ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року

м. Харків

Справа № 638/11299/13-ц

Провадження № 22-ц/818/473/20

Категорія:сімейні

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М.,

- Яцини В.Б..,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

треті особи : Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРГО ПРОМ» ,

Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк»,

ОСОБА_3 ,

приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу

Самощенко Олена Анатоліївна;

департамент служб у справах дітей Харківської міської ради;

приватне підприємство приватна фірма «Мастер-Хокс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року у складі судді Шестака О.І. , -

встановив:

26.07.2013 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, який неодноразово змінювала, а з урахуванням доповнень до позовної заяви про збільшення позовних вимог ( т. 3 а.с. 152) та уточнень від 24.02.2017 року ( т. 6 а.с. 90), просила:

- стягнути з ОСОБА_2 в якості компенсації вартості Ѕ частки в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю «Мультіпак» у розмірі 500 000,00 грн.,

- стягнути з на користь ОСОБА_2 1/2 компенсації від вартості спірного обладнання, що було відчужено без її згоди в розмірі 2 587 148,30 грн.

Визнати за нею право особистої приватної власності на:

- Трикімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 630 646,00 грн. (врахувати компенсацію своєї частки від розміру суми статутного капіталу ТОВ «МУЛЬТІПАК»);

- Автомобіль AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 вартістю 214 104,13 грн.;

- Житловий будинок АДРЕСА_2 , площею 148,0 кв.м., на земельній ділянці площею 0,0994 га вартістю 2 236 651,00 грн.;

- Земельну ділянку площею 0,0994 га за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 105 629,00 грн.;

- Земельну ділянку площею 0,0994 га за адресою: АДРЕСА_3 вартістю 105 629,00 грн.;

- Пральну машину Siemens вартістю 11 500,00 грн.;

- Холодильник Samsung RL50RELSW вартістю 5 600,00 грн.;

- Диван кутовий та крісло Blest вартістю 14 500,00 грн.;

- Диван смугастий з деревяними бильцями «Constanta» вартістю 4 000,00 грн.;

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на:

- Транспортний засіб ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_2 , зареєстрований в ДАІ на ОСОБА_2 вартістю 100 000,00 грн.;

- Транспортний засіб ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_3 , зареєстрований в ДАІ на ОСОБА_1 вартістю 40 000,00 грн.;

- Мікрохвильову піч Samsung вартістю 700,00 грн.;

Кухонні меблі зі столом та стільцями вартістю 16 000,00 грн.;

Телевізор LED Samsung UE55D7000LSXUA вартістю 20 450,00 грн.;

Кавоварку GAGGIA PlatinumVision вартістю 7 999,00 грн.;

Електричну газонокосарку вартістю 959,00 грн.;

Шезлонги 2 штуки вартістю 1 600,00 грн.;

Ноутбук Sony вартістю 8 000,00 грн.;

Стіл письмовий кутовий з тумбою вартістю 1 100,00 грн.;

Крісло шкіряне вартістю 800,00 грн.;

Пилосос Rainbow вартістю 12 500,00 грн.;

Шафу для документів вартістю 500,00 грн.;

Сейф металевий вартістю 500,00 грн.;

Тренажерний набір (2 штанги, лавка) вартістю 5 000,00 грн.;

Посудомийну машину ZanussiDE 6744 вартістю 2 486,00 грн.;

Стягнути з ОСОБА_2 понесені нею витрати, пов`язані з розглядом судової справи (за проведення автотоварознавчої та інженерно-технічної експертизи) у сумі 6 960,92 грн.; витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката у сумі 11 900,00 грн. Вирішити питання, щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Позов обґрунтувала тим, що 24 квітня 2004 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстрований у Міському відділі РАЦС № 1 ХОУЮ. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вони з ОСОБА_2 займалися підприємницькою діяльністю, а саме виробництвом поліетиленових пакетів. У зв`язку з її зайнятістю веденням домашнього господарства та доглядом за дітьми, вони вирішили здійснювати підприємницьку діяльність від імені ОСОБА_2

08.06.2006 року ОСОБА_2 заснував товариство з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІПАК» ( ) та є його єдиним учасником. За рахунок спільних коштів ОСОБА_2 зробив внесок до статутного фонду ТОВ «Мультіпак» у розмірі 1 000 000, 00 грн. Оскільки статутний капітал товариства складається з сумісно нажитих коштів, вона вважала, що має право на отримання компенсації своєї частки від розміру статутного капіталу ТОВ «МУЛЬТІПАК» з урахуванням відступлення від рівності часток. Однак з огляду на нестабільний дохід ОСОБА_2 , вважала за необхідне, отримати компенсацію не в грошовому еквіваленті, а врахувати її при розподілі сумісно нажитого майна ( т. 3 а.с. 152-153).

З 3 травня 2013 року ОСОБА_2 став проживати окремо. Малолітні діти залишилися проживати з нею, фінансову і фізичну допомогу у вихованні та розвитку дітей відповідач надавати відмовився. Розмір аліментів, які визначено рішенням Апеляційного суду Харківської області, складає 30 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, це 700, 00 грн. на двох дітей щомісяця, що не забезпечує повноцінний фізичний, духовний розвиток дітей. Зважаючи на дані обставини, зазначала, що існують підстави для відступлення від рівності часток при розподілі сумісно нажитого майна ( т. 3 а.с. 170-173).

Крім того, позивач вказувала, що за час шлюбу вона з відповідачем придбали майно, а саме трикімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 , в якій вона проживає разом з дітьми, де вона самостійно за власні кошти провела ремонтні та будівельні роботи, чим значно збільшило вартість цієї квартири. Враховуючи те, що у власності ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_4 , в якій він зареєстрований та проживає, просила визнати за нею право особистої приватної власності на цю квартиру (т.6 а.с. 86-91).

Також вказувала, що за час шлюбу вони придбали : автомобіль AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 ; автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_2 ; автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_3 та житловий будинок АДРЕСА_2 .

Для здійснення підприємницької діяльності, ОСОБА_2 , як приватним підприємцем, було придбано таке промислове обладнання:

флексографiчна машина НМ-1206FP-OD 2008 р.в., заводський № EJAA8A0007, вартістю 1 829 000 грн.;

лінія вторинної переробки відходів полімерів моделі YF-HNV-85, заводський номер № НОМЕР_4 з опціями, вартістю 492 754,00 грн..;

обладнання: екструдер GF-Y45, 1998 р.в., зав. № 98М218, лiнiя для виробництва п/е плівки GF-H45, 1999 р.в., зав. № 99М261, повітродувна машина GF-H45, 2002 р.в., зав. № М488-02, автомат для пайки пакетiв GF-A802/SV, 2001 р.в., зав. № М426-01, машина для виготовлення пакетiв GF-A802/SV, 2002 р.в., зав. № М447-02, вартість майна 357272 грн.;

екструдер для виготовлення поліетиленової плівки CH-55_HD/LD з активатором, ринкова вартість складає 450 000,00 грн.;

флексографiчна машина CH-2FL 1200 мм, ринкова вартість 300 000,00 грн.;

флексопечатна машина GF-1060 AN, вартістю 140000 грн.;

мийно-сушильний комплекс для переробки забруднених вiдходiв термопластiв МСК ЗОТ вартістю 500000 грн.;

агрегат досушки до лінії для мийки вiдходiв АДС NAZAROV system , вартістю 20000 грн.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Товарній біржі « Всеукраїнській торгівельний центр» від 12 лютого 2014 року задоволено позовні вимоги ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» до ФОП ОСОБА_2 та зобов`язано ФОП ОСОБА_2 підписати акт прийому передачі обладнання та передати його ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» відповідно до умов договору купівлі продажу обладнання № 0911/1 від 09.11.2011 року. Зазначене в цьому рішенні обладнання, є одним із складових предмету позову. То б то ОСОБА_2 було відчужене спірне обладнання, яке є спільним майном , без її згоди. Загальна сума обладнання складає 5 174 296,60 грн. З метою відновлення її порушених прав на спірне майно ( обладнання), вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію за відчужену частку у спільному майні в розмірі 2 587 148,30 грн. .(т.6 а.с. 86-91).

Також зазначала, що Дзержинським районним судом м.Харкова, Апеляційним судом Харківської області та господарським судом Харківської області вже були прийняті рішення, якими стягнуто грошові кошти на користь фінансових установ, як з солідарних боржників, на підставі яких фінансовим установами видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження, які тривають .(т.6 а.с. 86-91).

20.08.2013 року ОСОБА_2 також звернувся з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, треті особи: Харківська дирекція ПАТ «Банк Форум» Харківське відділення № 3700, Регіональний центр АТ «ПроКредит Банк» в м.Харкові, в якому, з урахуванням уточнень від 07.02.2017 року, (т. 6 а.с.2-6) просив:

Поділити майно, яке перебуває в спільній сумісній власності подружжя з врахуванням боргів подружжя перед публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та ПАТ «ПроКредит банк».

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

- куртку «Карамель», норка, модель № НОМЕР_5 вартістю 14 000,00 грн.;

- окуляри BlueGirl вартістю 864,00 грн.;

- кухонні меблі зі столом та стільцями, вартістю 16 000,00 грн;

- ювелірний набір Nicol (кільце + сережки) чорний діамант, вартістю 25 000,00 грн.;

- ювелірний набір «Рубін» з білого золота (сережки + кільце + хрестик) , вартістю 15 000,00 грн.;

- ювелірний набір «Сапфір» з білого золота (сережки + кільце), вартістю 15 000,00 грн ;

- кільце з діамантом , вартістю 8 000,00 грн.;

- гранатовий браслет в золоті, вартістю 5 000,00 грн.;

- браслет з білого золота «Голубий топаз», вартістю 6 000,00 грн.;

- ювелірний набір «Крупний голубий топаз» з білого золота (сережки + кільце + хрестик), вартістю 12 000,00 грн.;

- ювелірний набір «NinaRichi» з золота та цитрин (сережки + кільце) , вартістю 15 000,00 грн.;

- ювелірний набір «Раухтопаз» (сережки + кільце), вартістю 8 000,00 грн.;

- ювелірний набір «Гранат» (сережки + кільце). Вартістю 5 000,00 грн.;

- ювелірний набір «Діамант» (сережки + кільце) . вартістю 12 000,00 грн.;

- ювелірний набір «Ізумрудний комплект» (сережки + кільце), вартістю 18 000,00 грн.;

- намисто коралове, вартістю 1 000,00 грн. ;

- напівкоштовний комплект. Вартістю 1 000,00 грн.;

- кулон «Голубий топаз», вартістю 1 500,00 грн.;

- кулон «Раухтопаз», вартістю 1 500,00 грн.;

- кулон «Гранат», вартістю 1 500,00 грн.;

- ланцюжки, 5 шт., вартістю 5 000,00 грн.; (загальна вартість цього майна складає 186 364,00 грн.)

Визнати за ним зобов`язання зі сплати основної заборгованості та процентів ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ПАТ «ПроКредит банк» в загальній сумі 8 100 106, 52 грн;

Визнати за ним права особистої приватної власності на:

- трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_5 , право власності оформлено на ОСОБА_6 , договір купівлі продажу від 02.11.04, посвідчений Гончаренко Н.Ю. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, вартістю 630 646,00 грн.;

- автомобіль AudiА-4, 2007 р.в., днз НОМЕР_1 , зареєстрований в ДАІ 14.11.07 на ОСОБА_1 , договір купівлі продажу №044А/07 від 13.11.07, вартістю 214 104,13 грн., та який знаходиться в користуванні ОСОБА_1 , укомплектований домкратом, ключем для коліс, двома комплектами ключів, ключем для відкривання замків в екстреній ситуації, сервісною книжкою, технічним паспортом та комплектом коліс з зимовою гумою та дисками;

- автомобіль ГАЗ 2011 р.в., днз НОМЕР_2 , зареєстрований в ДАІ 25.08.11 на ОСОБА_2 , вартістю 1000 000,00 грн.;

- автомобіль ГАЗ 2001 р.в., днз НОМЕР_3 , зареєстрований в ДАІ 28.04.05, вартістю 40 000,00 грн.;

- телевізор LedSamsungUE55D7000LSXUA, вартістю 20 450,00 грн. ;

- кавоварку GaggiaPlatinumVision, вартістю 7 999,00 грн.;

- холодильник Samsung RL50RELSW, вартістю 5 600,00 грн.;

- електричну газонокосарку. Вартістю 959,00 грн.;

- диван кутовий з пуфом та крісло фірми Blest, вартістю 14 500,00 грн.;

- диван смугастий з дерев`яними бильцями Constanta., вартістю 4 000,00 грн. ;

- тумбу з шафою під телевізор, вартістю 4 500,00 грн.;

- шезлонги 2 шт., загально. Вартістю 1 600,00 грн.;

- ноутбук Sony, вартістю 8 000,00 грн.;

- килим 4x5 м., вартістю 4 000,00 грн.;

- стіл письмовий кутовий з тумбою, сірого кольору, вартістю 1 100,00 грн.;

- стіл письмовий, вартістю 400,00 грн;

- крісло шкіряне, чорного кольору, вартістю 800,00 грн.;

- пилосос Rainbow, вартістю 12 500,00 грн.;

- шафа для документів, чорного кольору, вартістю 500,00 грн.;

- сейф металевий, сірого кольору, вартістю 500,00 грн.;

- тренажерний набір (2 штанги, 20 гантелей, лавка), вартістю 5 000,00 грн.;

- посудомийну машину Zanussi DE6744, вартістю 2 486,00 грн.;

- холодильник LGGW-P227HSXA, вартістю 11 500,00 грн.;

- мікрохвильову піч Samsung, вартістю 700,00 грн.;

- пральну машину Siemens, вартістю 11 500,00 грн. загальна вартість майна 1 103 344,13 грн.

Зазначав, що загальний розмір заборгованості складає 8 100 106,52 грн., різниця між вартістю майна і розміром заборгованості - (мінус) 6 996 762,39 грн.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 посилався на те, що на початку 2003 року, ОСОБА_1 прийшла працевлаштовуватися на підприємстві ТОВ «Європласт», на якому він був директором та єдиним засновником з 1998 року.

24 квітня 2004 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

ОСОБА_1 з часу укладання шлюбу ніколи не працювала, а отже сімейний бюджет складався тільки з його заробітку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_8 , які зараз мешкають з позивачем

Вказував, що у квітні 2012 року, засноване ним підприємство фактично стало банкрутом. ОСОБА_1 з цього часу припинила їх сімейні стосунки, а на прикінці травня 2013 року заселила до їх будинку своїх батьків, а його просто вигнала на вулицю. У зв`язку з чим, він переїхав до своєї квартири по АДРЕСА_6 .

З цього часу вони припинили вести спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини.

За час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 було набуте таке майно.

Так, 21.06.2011 року був придбаний за кредитні кошти житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , площею 148,0 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0 0994 га, та земельної ділянки площею 0,0994 га за адресою АДРЕСА_3 . Кредитний договір № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року було укладено між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Форум», банком на придбання цього будинку було видано кредитні кошти в розмірі 1 650 000,00 грн., строком на 15 років.С таном на 21.06.2013 року ним сплачено Банку 52 308, 59 грн. основної заборгованості та 562 142,13 грн. процентів за користування кредитом, загалом сплачено 614 451,72 грн. Залишок заборгованості за кредитним договором станом на 21.06.2013 р. складає 1 597 691,41 грн., щомісячний платіж складає 26 000,00 грн. У будинку мешкає ОСОБА_1 разом з дітьми та родичами., у будинку ніхто не зареєстрований. Згідно звіту про незалежну оцінку майна вартість будинку з земельною ділянкою, на 11.07.2013 року складає 764 310,00 грн.

- 02.11.2004 року була придбана трьохкімнатна квартира АДРЕСА_5 , вартістю. На 2004 рік 256 500,00 грн., право власності на яку було оформлено на ОСОБА_1 .. Згідно звіту про незалежну оцінку майна вартість квартири на 11.07.2013 року складає 717 360,00 грн. У квартирі ніхто не проживає, зареєстровані ОСОБА_1 та діти.

- автомобіль AudiА-4, 2007 р.в., днз НОМЕР_1 ,( договір купівлі продажу №044А/07 від 13.11.2007) ,зареєстрований в ДАІ 14.11.07 на ОСОБА_1 та який знаходиться в її володінні та розпорядженні , вартість автомобіля 126 646,00 грн., . Автомобіль знаходиться під заставою в ЗАО «Прокредит Банк», , щомісячний платіж банку складає 17 009,00 грн.

- спільне майно подружжя, яке складається з побутової техніки та меблів, загальною сумою 108 189,00 грн.

Загальна вартість всього майна складає 1 716 505,00 грн.

В уточненій позовні заяві від 14.01.2014 року ( т.3 а.с. 4-10) ОСОБА_2 зазначав, що на час розгляду справи у спільній власності подружжя знаходиться майно на загальну суму 2 604 169,00 грн., а саме нерухоме майно,транспортні засоби,які зазначені у первісній позовній заяві, та рухоме майно для побутових цілей, ювелірні вироби , загальною вартістю 305 853,00 грн.

Більшість цього майна була придбана в кредит, позичальником був ОСОБА_2 , кошти витрачалася в інтересах сім`ї.

На час розгляду справи він має заборгованість за кредитними договорами:

- Кредитний договір № 0309/08/12-КЕ від 29.09.2008 року. Всього 1 601 883,91 грн. основної заборгованості та 426 979,31 грн. за процентами;

- Кредитний договір №0103/11/37-NW від 21.06.2011 р. , кредитні кошти у розмірі 1 650 000,00 грн. були отримані на придбання житлового будинку та земельних ділянок. Заборгованість за кредитним договором станом на 21.06.2013 р. складає 1 597 691,41 грн. основної заборгованості та 2 520 899,32 грн. за процентами.

Таким чином вважав, що за кредитними договорами, які були укладені, а кошти витрачені в інтересах сім`ї , розмір заборгованості складає 6 147 453,95 грн.

ОСОБА_1 , як дружина, надавала письмову згоду на отримання цих коштів, підтвердивши їх цільове призначення , а саме на споживчі потреби та придбання будинку.

З урахуванням результатів судових автотоварознавчої та оціночної експертиз, уточнив загальну вартість спільного майна подружжя, визначивши її в розмірі 3 734 426,13 грн. та уточнив суму боргових зобов`язань за кредитними договорами станом на 30.07.2014 року в розмірі 6 905 996,70 грн. ( т.3 а.с. 158-164).

ОСОБА_2 також посилався на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.10.2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк ФОРУМ», стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29.09.2008 року в розмірі 107 109,15 доларів США, що станом на 06.10.2016 року по курсу НБУ складає 2 773 055,90 грн. та суми штрафних санкцій в розмірі 670 402,69 грн., задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано припиненою поруку в забезпечення зобов`язань за цим кредитним договором.

Вказував, що в попередніх редакціях позовних вимог ним помилково не враховано його заборгованість перед ПАТ «БАНК ФОРУМ» за договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011р.

Крім того, вказував, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2015 року, з ОСОБА_2 стягнуто 1 753 550,58 грн.

Тобто заборгованість перед ПАТ «БАНК ФОРУМ» загалом за двома кредитними договорами складає 5 197 009,17 грн.

Загалом заборгованість за кредитними зобов`язаннями складає 8 100 106,52 грн., загальна вартість спільного майна, яке підлягає поділу між подружжям складає 1 289 708,13 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року об`єднано в одне провадження цивільну справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя і цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Харківська дирекція ПАТ «Банк Форум» Харківське відділення № 3700, Регіональний центр АТ «ПроКредит Банк» в м.Харкові про поділ майна (т.1 а.с. 115).

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.09.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Суд вирішив: Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-1/2 частку трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_5 ;

-1/ АДРЕСА_7 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , площею 148,0 кв.м.;

-1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0336, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0089,площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- автомобіль AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 в цілому;

-пральну машину Siemens в цілому;

-холодильник SamsungRL50RELSW в цілому;

-диван кутовий та крісло Blest в цілому;

-диван смугастий з деревяними бильцями «Constanta» в цілому.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

-1/2 частку трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_5 ;

-1/ АДРЕСА_7 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , площею 148,0 кв.м.;

-1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0336, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0089,площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ в цілому;

-автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_3 в цілому;

-мікрохвильова піч Samsung в цілому;

-кухонні меблі зі столом та стільцями в цілому;

-телевізор LED Samsung UE55D7000LSXUA в цілому;

-кавоварка GAGGIA PlatinumVision в цілому;

-електрична газонокосарку в цілому;

-шезлонги 2 шт в цілому;

-ноутбук Sony в цілому;

-стіл письмовий кутовий з тумбою в цілому;

-крісло шкіряне в цілому;

-пилосос Rainbow в цілому;

-шафа для документів в цілому;

-сейф металевий в цілому;

-тренажерний набір (2 штанги, лавка) в цілому;

-посудомийну машину Zanussi DE 6744 в цілому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частки від вартості спірного обладнання в розмірі 600000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частки суми статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Мультіпак» в розмірі 500000,00 грн.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в іншій частині суд відмовив.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2018 року вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

В апеляційній скарзі, з урахуванням уточнень, ОСОБА_2 просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, а його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з нього 600 000,00 грн. суд не врахував, що вказане майне не є спільним майном подружжя, а тому не підлягає поділу в порядку, передбаченому ст. 70 СК України.

Зазначене майно , а саме обладнання, було придбано до шлюбу, та є його особистою власністю. Судом зроблено невірний висновок стосовно того, що обладнання : лінія вторинної переробки відходів полімерів моделі YF-HNV-85, заводський номер № НОМЕР_4 з опціями; екструдер GF-Н45, 1998 р.в., зав. № 98М218, лiнiя для виробництва п/е плівки GF-H45, 1999 р.в., зав. № 99М261, повітродувна машина GF-H45, 2002 р.в., зав. № М488-02, автомат для пайки пакетiв GF-A802/SV, 2001 р.в., зав. № М426-01, машина для виготовлення пакетiв GF-A802/SV, 2002 р.в., зав. № М447-02; флексографiчна машина НМ-1206FP-OD 2008 р.в., заводський № EJAA8A0007; агрегат з виробництва рукавної плівки. Модель ЛРП-800, 2007 р.в., зав. № Е163, інв.№ Е-01, агрегат з виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-1500, 2007 р., зав. №Е363, інв.. №Е-03; лінія з виробництва п-е плівки модель GF-YD35.2007 р.в., зав. №М 326/00, інв.. №Е-04, екструдер плівковий, модель GF-Н45, 2008 р.в. зав. № Е645, інв.. № Е-04; екструдер з активатором, модель СН-33-ND/LD, 2008 р.в., інв.. № Е-10; флексографiчна машина CH-2FL 1200 мм,2008 р.в., зав. №СНМ-121205 В, інв.. №Ф-05; флексопечатна машина GF-1060 AN,2004 р.в., зав. № М-638-04, інв.. 3Ф-01; виробниче обладнання: машина для виробництва пакетів (4-х потокова), модель CF-А802/SV, 2008 р.в., зав. № П104, інв.. № ПАК-10, подрібнювач пластмас, тип VL-SC20, 2008 р.в., зав. № НОМЕР_6 , інв.. № Р-02, обладнання «Krepsi» для виробництва плівки, 1999 р.в., зав. № 5519, інв.. № Е-08, обладнання «Krepsi» флексографічна машина у комплектів, 1999 р.в., зав. № 5520, інвт. № Ф-04; гвинтовий повітряний компресор модель L15-7.5А, зав. № /0261, інв.. № К-02, яке є заставою за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ, укладеним між АК Банк «Форум» та ФОП ОСОБА_2 , та обладнання лінія для виготовлення рукавної плівки з пристроєм флексодруку ( ЛРП-55, сер.№YJ94-08-048 тип SURFACE вир-ва YOOJIN ENGINEERING CO., LTD ; машина для виробництва пакетів « Маєчка, модель НМ-1000 НОМЕР_7 , 2007 р.в., вир-ва Тайвань, зав. № НОМЕР_8 ; машина для виробництва пакетів DF-J20/SV сер. № М-909-05 виробництва Тайвань, машина для виробництва пакетів з петлевою ручкою, модель НОМЕР_9 , серійний № НОМЕР_10 , виробництва Тайвань, 2005 р.в.; пакетна машина, модель PL32DL40-6V, серія № НОМЕР_11 , виробництва Тайвань, яке є предметом застави за договором про надання траншу № 207,42338/FW207.18 укладеного 18.11.2011 року на підставі рамкової угоди від 20.12.2007 року між ПАТ «ПроКредитБанк» та ФОП ОСОБА_2 , придбано за кредитні кошти.

Зазначає, що висновок суду про обладнання спростовується тим, що ФОП ОСОБА_2 передав в заставу майно, яке вже було ним придбане, а тому не має підстав вважати, що це обладнання було придбано за спільні кошти, та що на нього поширюється режим спільного майна подружжя.

Також суд не врахував ту обставину, що грошові кошти, які отримано від реалізації обладнання використані в інтересах сім`ї. Уклавши договір купівлі-продажу від 09.11.2011 року із ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» ФОП ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 1 200 000,00 грн., які були використані в інтересах сім`ї, в тому числі за часткової оплати заборгованості за кредитами, купівлі прикрас, в тому числі тих, що є предметом його позову.

На підтвердження цих доводів посилається на постанову ВСУ по справі № 755/20923/14-ц від 03.05.2018 року.

Крім того, ОСОБА_2 не погоджується з висновком суду про стягнення з нього Ѕ частки суми статутного капіталу ТОВ «Мультіпак» в розмірі 500 000,00 грн. Посилаючись на п. 28 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року , зазначає, що вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Право на компенсацію вартості частини коштів, що внесені до статутного капіталу господарського товариства, виникає в іншого подружжя лише до спільних коштів, а не статутного капіталу.

Наголошує, ним внесено до статутного капіталу ТОВ «Мультіпак» грошові кошти в розмірі 157 400,00 грн., що були спільними коштами подружжя. Але суд першої інстанції поділив саме статутний капітал, який в тому числі ще не внесений, про що свідчить довідка від 15.01.2018 року та копія балансу за 2014 рік, то б то на момент розірвання шлюбу.

Житловий будинок АДРЕСА_2 , площею 148,0 кв.м.; земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0336, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0089,площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 придбані за кредитні кошти , які отримано за кредитними договорами, укладеними між ним та ПАТ «БАНК ФОРУМ» . В забезпечення зобов`язань за цими кредитними договорами було укладено іпотечний договір від 21.06.2011 року. Строк дії кредитних договорів встановлено до 19.06.20206 року. На теперішній час кредитні зобов`язання в повному обсязі не виконано, але в нього є домовленість з банком, та він по можливості сплачує борг, кошти на сплату заборгованості на даний час є його особистою власністю, тому він вважає, що це майно повинно належати йому особисто в цілому. Як на доказ посилається на квитанції про внесення готівки до каси банку на погашення боргу ( т.3 а.с. 14-25), також факт погашення боргу після травня 2013 року встановлено рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.04.2014 року ( т.5 а.с. 75, т. 6 а.с. 165).

Щодо автомобілю AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 , то він не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності в цілому.

Стосовно іншого рухомого майна, яке було придбано за спільні кошти подружжя зазначає, що воно як було так і залишається у користування ОСОБА_1 .

В уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , зазначає, що судом першої інстанції проігноровано його позовні вимоги щодо поділу кредитних зобов`язань подружжя, зазначивши, що вони поділені в рамках розгляду справ про стягнення заборгованості іншими судами. При цьому іншими судами стягнуто заборгованість з нього як боржника та з ОСОБА_1 як з поручителя і про поділ боргів подружжя мова в кожному з рішень не йде.

Заборгованість подружжя ОСОБА_9 перед банками становить 8 100 106,52 грн., оскільки фактичним боржником за зобов`язаннями є саме він, то суд першої інстанції суттєво відступив від рівності часток у спільному майні, вартість присудженого йому нерухомого та рухомого майна становить 1 757 866,50 грн., вартість присудженого ОСОБА_1 нерухомого та рухомого майна становить 1 788 961,63 грн., при цьому з нього стягнуто 1 100 000,00 грн., а також фактично залишено боргове зобов`язання перед банком в сумі 8 100 106,52 грн.

Також, ухваливши рішення про стягнення з нього в якості компенсації вартості частки в статутному капіталі та вартості виробничого обладнання, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 просила зарахувати ці кошти до вартості майна, право власності на яке просила визнати за нею, вимоги про стягнення цих коштів заявлено не було.

Крім того, судом не враховано того факту, що ТОВ «Мультіпак» було створено до укладання шлюбу з ОСОБА_1 . Факту використання спільно набутих коштів для збільшення статутного капіталу ТОВ «Мультіпак» всупереч статті 65 СК України ОСОБА_1 не доведено.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення вартості виробничого обладнання, зазначає, що останньою не доведено вартість обладнання, яке вона вважає спільною сумісною власністю. Значна його частина була придбана ФОП Томіліним до 2004 року, тобто до укладання шлюбу, придбано це майно було за кошти від підприємницької діяльності і в подальшому за час шлюбу відчужене, як і інший товар ФОП.

Поділивши між сторонами земельні ділянки, які вибули з власності подружжя, суд вирішив питання про права та обов`язки третьої особи ПП ПФ «МастерХокс», за якою зареєстровано право власності на них ( т. 6 а.с. 39-44,178-180,212-218).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін (том 8 а.с.135-139).

Відзив мотивує тим, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що відмовивши в задоволені позовних вимог про поділ боргових зобов`язань подружжя суд першої інстанції фактично залишив ці зобов`язання за ОСОБА_2 ,є необґрунтованими, з тих підстав, що судові рішення, якими зі сторін стягнуто грошові кошти на користь фінансових установ, як з солідарних боржників набули законної сили.

Також вона не погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що стягнувши грошові кошти в якості компенсації вартості частки в статутному капіталі та вартості виробничого обладнання, суд першої інстанції фактично вийшов за межі її позовних вимог, оскільки в своєму уточненому позові вона просила зарахувати ці кошти до вартості майна, право власності на яке просила визнати за нею, вимоги про стягнення коштів ОСОБА_1 заявлено не було, обґрунтовуючи це тим, що вона просила компенсацію вартості частки статутного капіталу ТОВ «Мультіпак», в рахунок визнання за нею право власності на квартиру, що була придбана нами за час шлюбних відносин, тобто фактично суд першої інстанції частково задовольнив мої позовні вимоги, про що і зазначено в резолютивній частині рішення.

Зазначає, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що статутний капітал ТОВ «Мультіпак» не сформовано, а саме товариство утворено до укладання шлюбу, не відповідає фактичним обставинам , докази яких містяться в матеріалах справи . Відповідно до даних з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб, громадських формувань, ТОВ «Мультіпак» було створено 08.06.2006 року, то б то під час шлюбних відносин між нами. З часу відкриття товариства по теперішній ча учасником товариства є ОСОБА_2 . За рахунок спільних сімейних коштів ОСОБА_2 зробив внесок де фонду товариства у розмірі 1 000 000 грн. До суду першої інстанції ОСОБА_2 не було надано жодних підтвердження своїх доводів, щодо того, що статутний фонд ТОВ «Мультіпак» не сформовано, тільки до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав як доказ звітність за 2013 рік , який не був предметом дослідження у суді першої інстанції. Крім того, ОСОБА_2 не було подано звіту за 2006 рік, 2007 рік роки, в яких статутний фонд ТОВ «Мультіпак» відповідно до ЗУ «Про господарські товариства» має бути сформований.

Також вона не погоджується з доводами апеляційної скарги, якими ОСОБА_2 обґрунтовує незаконність судового рішення щодо стягнення 1/2 компенсації від вартості виробничого обладнання, що було відчужено без моєї згоди, вважаючи що: 1) мною не доведено вартість обладнання; 2) значна кількість обладнання була придбана до укладання шлюбу; 3) обладнання не може вважатись спільним майном; 4) хибність висновку суду, що оскільки обладнання було предметом застави, воно було придбано за спільні кошти. Зазначає, що відповідно до договорів застави, на які посилається ОСОБА_2 , загальна вартість обладнання складає 5 174 296,60 грн.. Згідно договору купівлі-продажу цього ж обладнання, який укладено 09.1.2011 року між ФОП ОСОБА_2 ( продавець) та TOB «ТЕХНОСКЛАД» ( покупець) вартість обладнання складає 1 200 000,00 грн., то б то, продаж обладнання здійснено за значно заниженою ціною.

Вважає, що твердження ОСОБА_2 стосовно того, що майно ФОП не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, не відповідає законодавству і спростовуються висновками Верховного суду України , які сформовані зокрема у постановах від 11 березня 2015 року провадження № 6-І від 13 червня 2016 року провадження № 6-1752цс15, де визначено, що майно фізичної особи-підприємця може бути об`єктом спільної власності подружжя і підлягає поділу між ними.

Посилання ОСОБА_2 , що обладнання було придбано до шлюбних відносин, є таким, що не відповідає дійсності, оскільки кредитні кошти, в тому числі за рахунок яких придбано спірне обладнання були надані за час шлюбних відносин у 2008 році. До того ж ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції жодних доказів того, що виробниче обладнання було придбано не в шлюбі з нею.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, стосовно того, що суд першої інстанції, поділивши між сторонами земельні ділянки, які вибули з власності подружжя, вирішив питання про права та обов`язки третьої особи ПП ПФ «МастерХокс», за якою зареєстровано право власності на вищевикладені земельні ділянки, то б то суд фактично визнав право власності сторін на майно, яке належить третій особі, посилаючись на судові рішення, предметом розгляду яких були права на спірні земельні ділянки, зазначає, що на момент ухвалення рішення по справі формально право власності на земельні ділянки у державному реєстрі зареєстровано за ПП ПФ «Мастер-Хокс», користується земельними ділянками фактично ОСОБА_2 , а тому земельні ділянки, входять до складу майна, що підлягає поділу, у зв`язку з тим, що до загального майна подружжя включається майно, яке наявне у подружжя на час розгляду справи, так і те, що знаходиться у третіх осіб, посилаючись на ППВСУ від 21.12.2007 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.07.2019 до участі у справі в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго Пром», як правонаступника ПАТ «Банк Форум».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Карго Пром» просить залишити рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року у частині вирішення питання розподілу боргових зобов`язань ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Форум» без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 в цій частині без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року у справі № 638/8541/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.01.2015 та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.05.2015, задоволено позов ПАТ «Банк Форум» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року у розмірі 1752550,58 грн. та рішенням апеляційного суду Харківської області від 08.02.2017 у справі № 638/738014-ц, , частково задоволено позов ПАТ «Банк Форум» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0309/12- КЕ від 29.09.2008 року у розмірі 107109,15 дол. США, що еквівалентно 2773055,90 грн. та суму штрафних санкцій в розмірі 670402,69 грн., на виконання зазначених рішень було видано виконавчі листи

Кредитна заборгованість стягнута солідарному порядку, тобто обов`язок щодо сплати боргу за кредитними договорами є солідарним та стосується кожного із подружжя.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надавали.

В судових засіданнях суду апеляційної інстанції відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Позивач та її представник проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а судове рішення без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не сповістили.

Зважуючи на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 44, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю нез`явившихся осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції. Даних про наявність поважності причин неявки та неможливість вирішення апеляційної скарги без їх участі матеріали справи не містять.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З метою сприяння сторонам в реалізації ними прав, передбачених ст. ст. 43, 207,364,373 ЦПК України, апеляційний суд оголошував перерву у розгляді справи, надавши достатньо часу для вирішення спору шляхом взаємних поступок в позасудовому порядку, укладення мирової угоди, однак такою можливістю сторони скористатися не спромоглися.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_12 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружилися 24 квітня 2004 року ( т. 1 а.с.8).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_13 та серії НОМЕР_14 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 ,батьками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.1.а.с.9,10).

02.11.2004 року між ОСОБА_10 ( Продавець), ОСОБА_11 ( Продавець) та ОСОБА_1 ( Покупець) укладено договір купівлі продажу квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 ( т АДРЕСА_9 .а.с.11).

Відповідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2010 року право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , зареєстровано за ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 12).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 063873 легковий автомобіль AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 , 14.11.2007 року зареєстровано за ОСОБА_1 (т.1 а.с. 13).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ862665 автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_2 , 25.08.2011 року зареєстровано за ОСОБА_2 ( т.1.а.с.14).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ХАС №702672 легковий автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_3 , зареєстровано за ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 15).

21.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» ( Банк) та ОСОБА_2 укладено кредитним договір № 0103/11/37-NW, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано кредитні кошти в розмірі 1 650 000,00 грн. на придбання житлового будинку загальною площею 530,4 кв.м., земельної ділянки площею 0,0994га за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки, площею 0,0994га за адресою АДРЕСА_3 , строк кредитування до 19.06.2026 року ( т.1.а.с.140-145).

21.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» ( Банк) та ОСОБА_1 укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договір № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року ( т.1.а.с.146-147).

21.06.2011 року Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» (Іпотекодержатель ) та ОСОБА_2 ( Іпотекодавець) укладено іпотечний договір в забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року, предметом якого є житловий будинок загальною площею 530,4 кв.м., земельна ділянка площею 0,0994га за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка, площею 0,0994га за адресою АДРЕСА_3 ( т.1.а.с.148-149).

Згідно заяви ОСОБА_1 на ім`я приватного нотаріуса ХМНО Салиги Н.А., ОСОБА_1 надала згоду на покупку та укладання договору купівлі-продажу її чоловіком ОСОБА_2 , а також на передачу в іпотеку житлового будинку загальною площею 530,4 кв.м., земельної ділянки площею 0,0994га за адресою АДРЕСА_2 та земельної ділянки, площею 0,0994га за адресою АДРЕСА_3 ( т. 1 а.с. 150).

29.09.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (Банк) та ОСОБА_2 ( Позичальник) укладено кредитний договір № 0309/08/12-КЕ, відповідно до умов якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію на споживчі потреби у розмірі 250 000,00 доларів США строком по 20 вересня 2013 року ( т.1.а.с. 151-154).

29.09.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (Банк) та ОСОБА_2 ( Позичальник) укладено додаткову угоду до кредитного договору № 0309/08/12-КЕ, відповідно до умов якої Банк в межах кредитної лінії надав позичальнику 1 транш у розмірі 250 000,00 доларів США строком по 20 вересня 2013 року ( т.1.а.с. 155-157).

17.06.2011 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (Банк) та ОСОБА_2 ( Позичальник) укладено додаткову угоду до кредитного договору № 0309/08/12-КЕ, відповідно до умов якої Банк надає позичальнику кредитні кошти у гривні та доларах США у формі кредитної лінії для споживчих потреб з максимальним лімітом заборгованості на день видання кредитних коштів в сумі 2 400 000,00 грн. строком по 20.09.2013 року ( т.1. а.с. 160).

01.10.2012 року між Публічним Акціонерним товариством «Банк Форум» (Банк) та ОСОБА_2 ( Позичальник) укладено додаткову угоду до кредитного договору № 0309/08/12-КЕ, відповідно до умов якої сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості за кредитним договором та повернути частину основної заборгованості в сумі 29 048,21 дол. США та в сумі 259 585,13 грн., а також прострочену заборгованість за відсотками в сумі 6 725,68 дол. США та в сумі 65 696,14 грн., що підлягали сплаті в період з 20.04.2012 р. по 20.09.2012 року з рахунку обліку простроченої заборгованості на рахунок строкової заборгованості за кредитом ( т.1.а.с. 161) .

19.04.2013 , 17.10.2013 року між Публічним Акціонерним товариством «Банк Форум» (Банк) та ОСОБА_2 ( Позичальник) укладено додаткові угоди до кредитного договору № 0309/08/12-КЕ, відповідно до умов яких сторони домовились та затвердили графік повернення 1-го та 2-го траншів та сплати процентів за кредитним договором.(т.1.а.с. 162-164).

29.09.2008 між Публічним Акціонерним товариством «Банк Форум» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 ( Іпотекодавець) укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно: 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_4 , в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29.09.2008 року ( т.1.а.с. 167-171).

29.09.2011 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (Банк) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29.09.2011 року ( т.1.а.с172-174).

Згідно договору застави №1 від 16.02.2009 року , укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» ( Заставодержатель) та ФОП ОСОБА_2 (Заставодавець) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року , предметом застави є обладнання флексографiчна машина НМ-1206FP-OD 2008 р.в., заводський № EJAA8A0007 з опціями, яка належить заставодавцю на підставі договору поставки від 18.04.2008 року( т.1.а.с. 175-180).

Згідно заяви від 16 лютого 2009 року ОСОБА_12 надала свою згоду на заставу її чоловіком ОСОБА_2 обладнання флексографiчна машина НМ-1206FP-OD 2008 р.в., заводський № EJAA8A0007 з опціями, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року ( т.1.а.с.180).

Згідно договору застави № 0309/08/12-КЕ (31) від 17.06.2011 року , укладеному між Публічним Акціонерним товариством «Банк Форум» ( Заставодержатель) та ФОП ОСОБА_2 (Заставодавець) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року , предметом застави є обладнання - агрегат з виробництва рукавної плівки. Модель ЛРП-800, 2007 р.в., зав. № Е163, інв.№ Е-01, агрегат з виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-1500, 2007 р., зав. №Е363, інв.. №Е-03; лінія з виробництва п-е плівки модель GF-YD35.2007 р.в., зав. №М 326/00, інв.. №Е-04, екструдер плівковий, модель GF-Н45, 2008 р.в. зав. № Е645, інв.. № Е-04; екструдер з активатором, модель СН-33-ND/LD, 2008 р.в., інв.. № Е-10; флексографiчна машина CH-2FL 1200 мм,2008 р.в., зав. №СНМ-121205 В, інв.. №Ф-05; флексопечатна машина GF-1060 AN,2004 р.в., зав. № М-638-04, інв.. 3Ф-01; виробниче обладнання: машина для виробництва пакетів (4-х потокова), модель CF-А802/SV, 2008 р.в., зав. № П104, інв.. № ПАК-10, подрібнювач пластмас, тип VL-SC20, 2008 р.в., зав. № НОМЕР_6 , інв.. № Р-02, яке належить заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2007 року ( т.1.а.с. 181-184).

Відповідно до заяви від 17.06.2011 ОСОБА_1 надала свою згоду на заставу її чоловіком ОСОБА_2 , як физічною особою-підприємцем, обладнання - агрегат з виробництва рукавної плівки. Модель ЛРП-800, 2007 р.в., зав. № Е163, інв.№ Е-01, агрегат з виробництва рукавної плівки, модель ЛРП-1500, 2007 р., зав. №Е363, інв.. №Е-03; лінія з виробництва п-е плівки модель GF-YD35.2007 р.в., зав. №М 326/00, інв.. №Е-04, екструдер плівковий, модель GF-Н45, 2008 р.в. зав. № Е645, інв.. № Е-04; екструдер з активатором, модель СН-33-ND/LD, 2008 р.в., інв.. № Е-10; флексографiчна машина CH-2FL 1200 мм,2008 р.в., зав. №СНМ-121205 В, інв.. №Ф-05; флексопечатна машина GF-1060 AN,2004 р.в., зав. № М-638-04, інв.. 3Ф-01; виробниче обладнання: машина для виробництва пакетів (4-х потокова), модель CF-А802/SV, 2008 р.в., зав. № П104, інв.. № ПАК-10, подрібнювач пластмас, тип VL-SC20, 2008 р.в., зав. № НОМЕР_6 , інв.. № Р-02 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року ( т.1.а.с.185).

Згідно з договором застави № 0309/08/12-КЕ (32) від 17.06.2011 року , укладеного між Публічним Акціонерним товариством «Банк Форум» (Заставодержатель) та ФОП ОСОБА_2 (Заставодавець) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року , предметом застави є обладнання- обладнання «Krepsi» для виробництва плівки, 1999 р.в., зав. № 5519, інв.. № Е-08, обладнання «Krepsi» флексографічна машина у комплектів, 1999 р.в., зав. № 5520, інвт. № Ф-04; гвинтовий повітряний компресор модель L15-7.5А, зав. № /0261, інв.. № К-02, яке належить заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2006 року ( т.1.а.с. 186-189).

Відповідно до договору застави № 32 від 29.08.2008 року , укладеному між Акціонерним комерційним банком «Форум» (Заставодержатель) та ФОП ОСОБА_2 (Заставодавець) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року , предметом застави є обладнання лінія вторинної переробки відходів полімерів моделі YF-HNV-85, заводський номер № НОМЕР_4 з опціями , яка належить заставодавцю на підставі договору від 09.11.2007 року ( т.1.а.с. 190-194).

Згідно з договором застави №33 від 29.08.2008 року , укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» ( Заставодержатель) та ФОП ОСОБА_2 (Заставодавець) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року , предметом застави є обладнання - екструдер GF-Н45, 1998 р.в., зав. № 98М218; лiнiя для виробництва п/е плівки GF-H45, 1999 р.в., зав. № 99М261, повітродувна машина GF-H45, 2002 р.в., зав. № М488-02, автомат для пайки пакетiв GF-A802/SV, 2001 р.в., зав. № М426-01, машина для виготовлення пакетiв GF-A802/SV, 2002 р.в., зав. № М447-02, яке належить заставодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.1999 року( т.1.а.с. 195-199).

Відповідно до заяви від 29 вересня 2008 року ОСОБА_12 надала свою згоду на заставу її чоловіком ОСОБА_2 обладнання лiнiя для виробництва п/е плівки GF-H45, 1999 р.в., зав. № 99М261, автомат для пайки пакетiв GF-A802/SV, 2001 р.в., зав. № М426-01, лінія вторинної переробки відходів полімерів моделі YF-HNV-85, заводський номер № НОМЕР_4 з опціями в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року ( т.1.а.с.200).

Згідно листа ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 20.12.2013 року станом на 20.12.2013 року клієнт ОСОБА_2 ( позичальник) та клієнт ОСОБА_1 ( поручитель) мають заборгованість за кредитним договором №0309/08/12-КЕ від 29 вересня 2008 року в сумі 1 595 077,66 грн. за офіційним курсом НБУ, та за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року в сумі 1 647 834,25 грн. ( т.1.а.с. 201).

Згідно довідки з місця проживання та про склад сім`ї від 04.02.2011 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_8 , разом з нею мешкають ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( т.2.а.с. 11).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна, складеного 11.07.2013 року ТОВ «Харківська інвестиційна агенція нерухомості» на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 , без врахування ПДВ складає 717 360, грн.. ( т.2 а.с.17- 36).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна, складеного 11.07.2013 року ТОВ «Харківська інвестиційна агенція нерухомості» на замовлення ОСОБА_2 , ринкова вартість будинку АДРЕСА_2 , без врахування ПДВ становить 764 310,00 грн. ( т.2.а.с. 37-59).

Відповідно до листа АТ «ПроКредитБанк» від 01.07.2013 року залишок заборгованості за кредитним договором про надання траншу №207.42338/FW207. 18 від 18.11.2011 року станом на 01.07.2013 року складає 62 813,55 дол. США, що становить еквівалент за курсом НБУ 502 068,71 грн., прогнозна сума процентів за користування кредитними коштами, що підлягає сплаті за період з 01.07.2013 р. по 30.05.2016 року згідно вищезазначеного договору про надання траншу складає 11 657,36 дол. США ( 93 177,28 грн.) ( т.2.а.с. 67).

Згідно рахунку фактури від 22.07.2006 р. вартість посудомийної машини Zanussi DE 6744 становить 2 486,00 грн. та згідно гарантійного талону дата продажу зазначеної посудомийної машини 22.07.2006 р. ( т.2.а.с. 69).

Згідно накладної № 1317 від 08.02.2012 року вартість Samsung UE55D7000LSXUA складає 20 450,00 грн. (т.2.а.с. 70).

Згідно товарного чеку від 31 травня 2012 року вартість холодильника RL50RELSW становить 5 600,00 грн. ( т.2.а.с. 71).

Відповідно до свідоцтва про продаж вартість кавоварки GAGGIA PlatinumVision становить 7 999,00 грн., дата продажу 29.04.2010 року ( т.2.а.с. 73).

Згідно гарантійного талону № 297728 дата продажу газонокосарки 3,2 Е зазначено 11.08.2012 року ( т.2.а.с. 74).

Згідно до договору б/н від 10.01.2005 року, укладеного між Приватним підприємцем ОСОБА_14 ( Продавець) та ОСОБА_1 ( Покупець) вартість комплексної очисної системи Rainbow становить 13 495,00 грн., та відповідно до акту прийму-передавання від 10.01.2005 року Покупець прийняв зазначений товар ( т.2.а.с. 75-76).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію серія А00 № 175910 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЛАСТ» зареєстровано 23.03.1998 р. ( т.2.а.с. 94).

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АБ № 810028 від 01.03.2013 р. та серія АЖ № 565351 від 26.12.2011 року засновником ТОВ «Європласт» є ОСОБА_2 ( т.2.а.с. 95-96).

В т. 3 на а.с. 14-25 містяться квитанції за період з 10 червня 2013 року по 18 грудня 2013 року, в яких призначенням платежу зазначено : сплата платежів в погашення заборгованості за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011, платником зазначено ОСОБА_2 .

Згідно квитанції вартість куртки карамель М 48ОК (р. 42-44) становить 14 000,00 грн. (т.3.а.с. 37) .

Згідно квитанції від 11.04.2010 року вартість окуляр BlueGirl становить 864,60 грн (т.3.а.с. 38).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. Проф.. М.С. Бокаріуса від 10.04.2014 року, проведеної на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.01.2014 року, ринкова вартість автомобіля AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 на день проведення експертизи становить 214 104,13 грн. ( т.3.а.с. 81- 95).

Згідно висновку судової оціночної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. Проф.. М.С. Бокаріуса від 21.05.2014 року, проведеної на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.01.2014 року, ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_2 загальною площею 491,8 кв. м. станом на 14.01.2014 року складає 2 232 565,00 грн.; ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_2 загальною площею 492,7 кв. м. станом на 14.01.2014 року складає 2 236 651,00 грн.; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0994 га, розташованою за адресою АДРЕСА_2 станом на 14.01.2014 року складає 105 629,00 грн. ; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0994 га, розташованою за адресою АДРЕСА_3 станом на 14.01.2014 року складає 105 629,00 грн. ; ринкова вартість трьохкімнатної квартири за адресою АДРЕСА_8 станом на 14.01.2014 року складає 630 646,00 грн. ( т. 3 а.с. 96- 146).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.07.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІПАК» зареєстровано 08.06.2006 року, засновником є ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду 1 000 000,00 грн., дата закінчення його формування 25.12.2013 року( т. 3 а.с. 184-185).

Згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2014 року по справі № 638/18085/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.11.2013 року змінено, суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Ѕ частину заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2013 року до їх повноліття. ( т. 3 а.с. 186-187).

Згідно товарного чеку від 10.07.2011 року вартість холодильника LGGW-P227HSXA, складає 11 500,00 грн. ( т.3.а.с. 201).

Згідно рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Всеукраїнській торгівельний цент» від 12.02.2014 року по справі № 01/12-02/14 позов ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» до ФОП ОСОБА_2 задоволено.Суд вирішив: зобов`язати ФОП ОСОБА_2 підписати акт прийму-передачі обладнання та передати вказане обладнання ТОВ «Техносклад» відповідно до вимог договору купівлі-продажу обладнання № 0911/1 від 09.11.2011 року( т. 4 а.с. 131-134).

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_15 на виконання умов договору сплатив 23.11.2011 року ФОП ОСОБА_2 1 200 000,00 грн. за обладнання. Матеріали справи третейського суду містяться у справі ( т.4 а.с. 201-224).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2014 року по справі № 638/13373/13-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Встановлено факт того, що з кінця травня 2013 року проживають окремо, ніяких сімейних та особистих відносин не підтримують, сумісне господарство не ведуть ( т.5 а.с. 75).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2016 року по справі № 619/5559/14-ц скасовано рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку , 0,0994 га за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку , 0,0994 га за адресою: АДРЕСА_3 ( т. 5 а.с. 146-148).

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.11.2016 право власності на житловий будинок та земельну ділянку , 0,0994 га за адресою: АДРЕСА_2 , 22.02.2016 зареєстровано за ОСОБА_3 ( т. 5 а.с. 160-161).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.11.2016 право власності на земельну ділянку , 0,0994 га за адресою: АДРЕСА_3 , 22.02.2016 зареєстровано за ОСОБА_3 ( т. 5 а.с. 162).

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.11.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.01.2015 року задоволено позов ПАТ «Банк Форум» , стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0103/11/37-NW від 21.06.2011 р. в суму 1 753 550,58 грн. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання поруки припиненої відмовлено ( т.6 а.с. 7-19).

Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області від 22.08.2017 року вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ( т. 7 а.с. 61-63).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_15 ФОП ОСОБА_2 зареєстрований 09.04.2003 року ( т. 7 а.с. 178).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення частково не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до висновку про поділ майна між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, по 1/2 частині, оскільки набуте сторонами в період шлюбу спірне нерухоме майно, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя не надано.

Апеляційний суд частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до частини першої статті 61 СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Згідно з частиною першою статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Частинами першою, другою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до частин першої, другої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Під час вирішення спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами статті 70 СК України.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої-третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що до складу майна, яке підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

З огляду на зазначені норми, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визнання як за ОСОБА_1 та і за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_5 ; (вартістю 630 646,00 грн. кожному по 315 323,00 грн.), 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , площею 148,0 кв.м.; ( вартістю 2 236 651,00 грн..кожному по 1 118 325,50 грн.), 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0336, площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; ( вартістю 105 629,00 грн. по 52 814,50 грн.), 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0089,площею 0,0994 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; ( вартістю 105 629,00 грн. по 52 814,50 грн.).

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо позовних вимог про визнання права власності за ОСОБА_1 на автомобіль AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 в цілому та про визнання права власності за ОСОБА_2 права власності на автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ в цілому; та автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_3 в цілому.

Відповідно до частини першої, другої, четвертої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України .

Транспортні засоби є неподільною річчю, тому в разі поділу майна неподільна річ підлягає присудженню одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як вбачається з матеріалів справи стосовно визнання права власності за ОСОБА_2 на автомобілі ГАЗ, 2001 р.в., днз АХ0511СМ в цілому; та автомобіль ГАЗ, 2001 р.в., днз НОМЕР_3 спору між подружжями не існує, оскільки кожен з подружжя просив визнати право власності на ці автомобілі за ОСОБА_2 .

Щодо автомобілю AUDI А4, 2007 р.в., д.н. з НОМЕР_1 , то, як зазначає ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, то він не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності в цілому.

Щодо позовних вимог про розподіл майна подружжя, яке складається з меблів та побутової техніки, то доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань на спростування висновків суду першої інстанції, щодо визнання за ОСОБА_1 права на пральну машину Siemens в цілому ,холодильник Samsung RL50RELSW в цілому; диван кутовий та крісло Blest в цілому; диван смугастий з дерев`яними бильцями «Constanta» в цілому за рахунок перерозподілу часток.

Під час розгляду справи апеляційним судом позивач ОСОБА_2 також не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині, як і не заперечував проти задоволення його позовних вимог щодо визнання за ним права власності на -мікрохвильову піч Samsung в цілому; (700,00 грн.),телевізор LED Samsung UE55D7000LSXUA в цілому;(20 450,00),кавоварка GAGGIA PlatinumVision в цілому;(7 999,00),електричну газонокосарку в цілому;(959,00),шезлонги 2 шт в цілому;(1600,00 грн.),ноутбук Sony в цілому;(8 000,00 грн.),стіл письмовий кутовий з тумбою в цілому;(1100,00 грн.),крісло шкіряне в цілому; (800,00 грн.) ,пилосос Rainbow в цілому;(12 500,00 грн.),шафа для документів в цілому; (500,00 грн.),сейф металевий в цілому;(500,00 грн.),тренажерний набір (2 штанги, лавка) в цілому;(5 000,00 грн.),посудомийну машину Zanussi DE 6744 в цілому.(2 486,00 грн.),. Однак підтримуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначив, що поза увагою суду першої інстанції залишилися його позовні вимоги, щодо визнання за ним права власності на таке спірне майно: стіл письмовий вартістю 400 грн; тумбу з шафою під телевізор вартістю 4 500 грн; холодильник LGGW-P227HSXA вартістю 11 500 грн.

Апеляційний суд погоджується з цими доводами ОСОБА_2 та приходить до висновку про задоволення його апеляційної скарги в частині визнання за ним права власності на стіл письмовий; тумбу з шафою під телевізор; холодильник LGGW-P227HSXA, при цьому апеляційний суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_18 повністю визнали цей недолік в рішення суду першої інстанції і не заперечували проти цих вимог скаржника з урахуванням їх доводів щодо причетності батька позивача у придбанні холодильника.

Разом з тим, немає підстав погоджуватися з доводами сторони позивача в тій частині, що холодильник «LGGW-P227HSXA» не відноситься до спільного майна подружжя , а є особистою власністю батька ОСОБА_1 , оскільки нею не надано належних та допустимих доказів які б свідчили, що вказаний холодильник є саме особистою власністю останнього , а їм він надавав його тільки в тимчасове користування. З матеріалів справи вбачається і сторони цього не заперечують, що батько ОСОБА_1 не звертався у суд з позовом про витребування цього спірного майна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на куртку «Карамель», норка, модель № НОМЕР_5 вартістю 14 000,00 грн.;

окуляри BlueGirl вартістю 864,00 грн.;

кухонні меблі зі столом та стільцями, вартістю 16 000,00 грн;

ювелірний набір Nicol (кільце + сережки) чорний діамант, вартістю 25 000,00 грн.;

ювелірний набір «Рубін» з білого золота (сережки + кільце + хрестик) , вартістю 15 000,00 грн.;

ювелірний набір «Сапфір» з білого золота (сережки + кільце), вартістю 15 000,00 грн ;

кільце з діамантом , вартістю 8 000,00 грн.;

гранатовий браслет в золоті, вартістю 5 000,00 грн.;

браслет з білого золота «Голубий топаз», вартістю 6 000,00 грн.;

ювелірний набір «Крупний голубий топаз» з білого золота (сережки + кільце + хрестик), вартістю 12 000,00 грн.;

ювелірний набір «NinaRichi» з золота та цитрин (сережки + кільце) , вартістю 15 000,00 грн.;

ювелірний набір «Раухтопаз» (сережки + кільце), вартістю 8 000,00 грн.;

ювелірний набір «Гранат» (сережки + кільце). Вартістю 5 000,00 грн.;

ювелірний набір «Діамант» (сережки + кільце) . вартістю 12 000,00 грн.;

ювелірний набір «Ізумрудний комплект» (сережки + кільце), вартістю 18 000,00 грн.;

намисто коралове, вартістю 1 000,00 грн. ;

полу коштовний комплект. Вартістю 1 000,00 грн.;

кулон «Голубий топаз», вартістю 1 500,00 грн.;

кулон «Раухтопаз», вартістю 1 500,00 грн.;

кулон «Гранат», вартістю 1 500,00 грн.;

ланцюжки, 5 шт., вартістю 5 000,00 грн.

Загальна вартість якого складає: 186 364,00 грн.

Так, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Аналогічні положення норм цивільного процесуального законодавства діяли в редакції ЦПК України, яка була чинною до 15 грудня 2017 року.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що перелічені відповідачем ОСОБА_2 ювелірні прикраси та особисті речі знаходяться у власності ОСОБА_1 .

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Відповідно до частини 2 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення компенсації Ѕ частки суми статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Мультіпак» в розмірі 500 000,00 грн. , з огляду на таке.

За змістом статті 113 ЦК України та статті 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.

Згідно зі статтею 115 ЦК України та статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Висновок щодо застосування зазначених норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15, відповідно до якого грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.

Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Аналогічної позиції Верховний Суд України дотримався і у справі № 6-79цс13 (постанова від 02 жовтня 2013 року) та у справі № 6-61цс13 (постанова від 03 липня 2013 року).

У рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі №1-8/2012 за конституційним зверненням приватного підприємства "ІКІО" щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.61 СК України зазначено, що статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об`єктом їх спільної сумісної власності.

У цій справі ОСОБА_1 порушує питання про поділ майна подружжя з проведенням відповідної компенсації за частину внесених ОСОБА_2 до статутного капіталу ТОВ «Мультіпак» грошових коштів, набутих сторонами під час перебування у шлюбі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружилися 24 квітня 2004 року.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.07.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІПАК» зареєстровано 08.06.2006 року, засновником є ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду 1 000 000,00 грн., дата закінчення його формування 25.12.2013 року( т. 3 а.с. 184-185).

Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги, що ТОВ «Мультіпак» було створено до укладання шлюбу з ОСОБА_1 та , що вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в частині поділу боргів подружжя, оскільки питання щодо сумісно нажитих боргових зобов`язань колишнього подружжя вже вирішено судами.

Так, відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 ст.61 СК України передбачено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім?ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст.65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року у справі № 638/8541/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.01.2015 та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13.05.2015, задоволено позов ПАТ «Банк Форум» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21.06.2011 року у розмірі 1752550,58 грн. та рішенням апеляційного суду Харківської області від 08.02.2017 у справі № 638/738014-ц, , частково задоволено позов ПАТ «Банк Форум» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0309/12- КЕ від 29.09.2008 року у розмірі 107109,15 дол. США, що еквівалентно 2773055,90 грн. та суму штрафних санкцій в розмірі 670402,69 грн., на виконання зазначених рішень було видано виконавчі листи.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином рішення про поділ майна подружжя не може скасовувати та не може змінювати рішення судів про стягнення заборгованості якими, було покладено солідарну відповідальність на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за їх борговими зобов`язаннями, передбаченими укладеними кредитними договорами. за кредитним договором.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації Ѕ частки від вартості спірного обладнання в розмірі 600 000,00 грн., враховуючи таке.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в цій частині суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, прийшов до вірного висновку, що спірне обладнання дійсно було відчужене ОСОБА_2 , яке на підставі договору купівлі-продажу обладнання № 0911/1 від 09.11.2011 року є спільним майном подружжя й підлягає поділу, а оскільки ОСОБА_2 розпорядився цим майном на власний розсуд без письмової згоди ОСОБА_1 , то остання має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного майна.

Право спільної сумісної власності подружжя на кожну річ, набуту за час шлюбу, презюмуєтся, відповідно, той з подружжя, який вважає, що майно (його частка) належить йому особисто в силу того, що майно набуто за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто, має довести ці обставини та, у разі не визнання цих обставин іншою стороною, підтвердити судовим рішенням про визнання права особистої приватної власності на майно (його частину).

ОСОБА_2 не спростовано, що майно придбано за його власні кошти, не спростовують висновок суду в цій частині і доводи апеляційної скарги.

Згідно рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Всеукраїнській торгівельний цент» від 12.02.2014 року по справі № 01/12-02/14 позов ТОВ «ТЕХНОСКЛАД» до ФОП ОСОБА_2 задоволено. Суд вирішив: зобов`язати ФОП ОСОБА_2 підписати акт прийму-передачі обладнання та передати ТОВ «Техносклад» відповідно до вимог договору купівлі-продажу обладнання № 0911/1 від 09.11.2011 року (т. 4 а.с. 131-134).

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_15 на виконання умов договору сплатив 23.11.2011 року ФОП ОСОБА_2 1 200 000,00 грн. за обладнання. Матеріали справи третейського суду знаходяться в т.4 а.с. 201-224).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК).

1. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. (ст. 664 ЦПК України).

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За статтею 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 вартості спірного майна, суд першої інстанції , з висновком якого колегія суддів не погоджується, виходив з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з подружжя необхідно визначати із суми, за яку це майно було продано., а саме від 1 200 000,00 грн., оскільки вартість спірного обладнання з урахуванням зносу, наразі встановити неможливо.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В даному випадку спірне майно було реалізовані без згоди одного із подружжя, а тому можна вважати, що згоди не досягнуто, а від так, при визначенні вартості майна, що підлягає поділу , повинна застосовуватися дійсна вартість майна на час розгляду справи.

Позивач не претендувала на це спірне рухоме майно, а просила лише стягнути з відповідача компенсацію вартості з його реалізації, проте доказів щодо його дійсної вартості на час розгляду справи, як до суду першої так і до апеляційної інстанції не надала.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, у задоволені позовних вимог в цій частині ОСОБА_1 необхідно відмовити у зв`язку з недоведеність обставин на які вона посилалась, як на підставу свої вимог.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміни рішення, у частині щодо вирішення спору про визнання за ОСОБА_2 , права власності на: стіл письмовий вартістю 400 грн; тумбу з шафою під телевізор вартістю 4 500 грн; холодильник LGGW-P227HSXA вартістю 11 500 грн; та скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації Ѕ частки від вартості спірного обладнання в розмірі 600 000,00 грн.. з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині колегія суддів погодившись з рішенням суду першої інстанції залишає його без змін.

Часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та зміна рішення суду першої інстанції не порушує передбачений ст. 2 ЦПК України та ч. 1 ст. 60 СК України принцип рівності прав сторін , оскільки загальний обсяг вартості виділеного кожному з них майна відповідає Ѕ частині спільного сумісного майна подружжя.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 та п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України.

Так, ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року ОСОБА_2 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року у розмірі 10 323 грн. 00 коп. до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, які суд, за результатами розгляду апеляційної скарги, пропорційно розподіляє між сторонами та стягує з кожного судовий збір на користь держави у розмірі по 5 161 грн. 50 коп.

Цією ж ухвалою апеляційного суду було зупинено дію рішення суду першої інстанції, яке за результатами розгляду скарги ОСОБА_19 підлягає поновленню в частині, яка судом апеляційної інстанції залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, п.п.2,3,4 ч. 1 ст.376, ст.ст. 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року змінити.

Доповнити рішення в частині переліку спільного сумісного майна подружжя, яке в порядку розподілу виділяється ОСОБА_2 , такими предметами:

- стіл письмовий вартістю 400 грн;

- тумба з шафою під телевізор вартістю 4 500 грн;

- холодильник LGGW-P227HSXA вартістю 11 500 грн;

Скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь компенсації Ѕ частки від вартості спірного обладнання в розмірі 600 000 (шістсот тисяч ) грн. і в задоволені цих вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 5 161 (п`ять тисяч сто шістдесят одну) грн.50 коп, за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 5 161 (п`ять тисяч сто шістдесят одну) грн.50 коп, за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Поновити дію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року в частині, яка судом апеляційної інстанції залишена без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина