Справа № 315/1370/19
Номер провадження № 2/315/107/20
13 березня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Браціло І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
01.11.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В позові позивач посилався на те, що 24.03.2018 року він надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 400 доларів США зі сплатою 10% щомісячно за користування цими коштами, які останній зобов`язався повернути, про що відповідачем була складена розписка, 08.06.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення позики та процентів за користування, на що отримав усну відмову відповідача, за період з 24.03.2018 року по 24.10.2019 року, що становить 19 місяців, проценти за користування становлять: 19 місяців х (10 % від 400 доларів США) = 760 доларів США, загальна сума позивних вимог становитиме: 400 доларів США + 760 доларів США = 1160 доларів США, посилаючись на ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 532, 536, 545, 610, 1048-1050 ЦК України прохав стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в сумі 400 доларів США та проценти за користування коштами за період з 24.03.2018 року по 24.10.2019 року в сумі 760 доларів США, та витрати на сплату ним судового збору в сумі 768,40 грн.
19.11.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначена до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 24.12.2019 року.
Відповідач відзиву на позов до суду не подав.
24.12.2019 року до суду звернувся позивач з заявою про розгляд справи у його відсутність, прохав залучити в якості його представника ОСОБА_3 , справу розглядати за участю його представника ОСОБА_3
24.12.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області до участі у справі залучено в якості представника позивача: ОСОБА_3
24.12.2019 року до суду звернувся позивач з заявою про збільшення позовних вимог, в якій посилався на те, що за період з 24.03.2020 року до 24.12.2019 року проценти за користування позикою збільшилися за два місяці на 80 доларів США та прохав стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в сумі 400 доларів США та проценти за користування коштами за період з 24.03.2018 року по 24.12.2019 року в сумі 840 доларів США, та витрати на сплату ним судового збору в сумі 768,40 грн.
24.12.2019 року розгляд справи не відбувся за неявкою сторін, справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання на 11.02.2020 року.
11.02.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області у розгляді справи оголошена перерва до 13.03.2020 року.
13.03.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до провадження.
У судове засідання належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, за участю його представника ОСОБА_3 .
У судовому засіданні представник позивача Рябко Ю.М. позов підтримав, суду пояснивши, що позов підлягає задоволенню, так як ґрунтується на обставинах, встановлених судом, а саме: письмовому доказі: розписці про надання позики від 24.03.2018 року, розмір позовних вимог підтверджений наданим суду розрахунком заборгованості, прохав позов задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзиву на позов до суду не подав.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
24.03.2018 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв в борг у позивача 400 доларів США зі сплатою 10% від суми щомісячно за користування коштами, які зобов`язався повернути у невизначений строк, що підтверджується копією розписки.
08.06.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення боргу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення.
Вимога позивача залишена без задоволення.
Відповідач кошти за договором позики позивачу не повернув.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:
Між позивачем та відповідачем склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та умовами договору позики від 24.03.2018 року, укладеного між сторонами.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір позики, укладений 24.03.2018 року між сторонами.
Відповідно до умов договору позики від 24.03.2018 року відповідач взяв в борг у позивача 400 доларів США зі сплатою 10% за користування коштами на невизначений строк.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язується сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ч.2 ст.536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний відповідно до умов договору позики, в якому не встановлений строк повернення позики, повернути позику та проценти за її користування на вимогу позивача, однак її не повернув, чим допустив невиконання зобов`язання щодо повернення позики та процентів за її користування.
Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за договорами позики з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого договором позики, шляхом відшкодування збитків у виді неповернутої позики та процентів за її користування, що встановлені договором в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник не виконав свій обов`язок щодо повернення боргу та сплати процентів за її користування, що встановлені договором.
Відповідно до договору позики від 24.03.2018 року відповідач зобов`язався повернути позивачу борг у сумі 400 доларів США та 10% за його користування.
Розмір процентів за користування позикою за період з 24.03.2018 року по 24.12.2019 року становить 840 доларів США, що визначається наступним чином:
400 доларів США х 10% / 100% х 21 місяць = 840 доларів США.
Таким чином суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене договором позики: повернення боргу та сплата процентів за його користування, яке було порушене відповідачем внаслідок невиконання обов`язку, передбаченого договором позики, підлягає судовому захисту в повному обсязі шляхом відшкодування збитків у виді неповернутих коштів за договором позики в сумі 400 доларів США та процентів за користування позикою за період з 24.03.2018 року по 24.12.2019 року в сумі 840 доларів США, а всього на загальну суму 1240 доларів США.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як рішення ухвалено на користь позивача, то витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. понесені позивачем і документально підтверджені підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 3-5, 8-11, 89, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 256, 258, 260, 267, 536, 546, 549, 550, 551, 610-612, 625, 629, 1046-1055 ЦК України, договором позики від 24.03.2018 року суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування збитків у виді неповернутих коштів за договором позики від 24.03.2018 року в сумі 400 доларів США та процентів за користування позикою за період з 24.03.2018 року по 24.12.2019 року в сумі 840 доларів США, а всього в сумі 1240 доларів США, а також витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн.
Повний текст рішення буде складений 18.03.2020 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.