Справа № 309/404/20
Провадження № 2/309/764/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Хустського РВ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області про зняття арешту нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, посилаючись на те, що:

-на виконанні у Хустському районному відділі ДВС перебував виконавчий лист №309/2161/16-ц від 10 січня 2017 року, виданий Хустським районним судом;

-в межах примусового виконання виконавчого листа №309/2161/16-ц від 10 січня 2017 року головним державним виконавцем Хустського РВ ДВС Юришинцем В.М. на ОСОБА_1 було накладено обмеження у виді заборони виїзду за кордон та накладено арешт на все його майно;

-письмовою заявою від 27 вересня 2018 року, поданою стягувачем ОСОБА_3 , підтверджено, що станом на 27 вересня 2018 року заборгованість по аліментах відсутня повністю, у зв`язку із чим стягувач просила повернути виконавчий лист;

-постановою від 22 листопада 2018 року головним державним виконавцем Хустського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Юришинцем В.М. повернуто виконавчий документ стягувачу;

-19 листопада 2018 року головним державним виконавцем винесено постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, яке було накладено під час примусового виконання виконавчого листа №309/2161/16-ц у ВП №54519373;

-однак до цього часу арешт не знятий, а законний володілець майна не може розпоряджатися та володіти майном, яке йому належить на праві приватної власності;

-26 грудня 2019 року нею подано письмову заяву до Хустського РВ ДВС про зняття арешту, накладеного на майно в межах виконання виконавчого листа №309/2161/16-ц від 10 січня 2017 року, у зв`язку з поверненням виконавчого листа стягувачу;

-однак 25 січня 2019 року на її адресу Хустським РВ ДВС надіслано відповідь, у якій зазначено, що вищезазначений виконавчий лист діє до 16 січня 2033 року. Також зазначено, що ОСОБА_1 офіційно не працює та пенсію не отримує, тому забезпечити виконання рішення суду в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника не є можливим, а тому підстав для скасування арешту немає;

-однак залишено поза увагою ту обставину, що на даний час виконавчий лист повернутий стягувачу та на виконанні у Хустському РВ ДВС він не перебуває,

звернулася з позовом до суду та просить: зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений у межах виконання виконавчого листа №309/2161/16-ц, ВП №54519373 /який повернуто стягувачу постановою від 27 вересня 2018 року/.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_2 надала до суду заяву /а.с.28/, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі та участі позивача.

В судове засідання представник відповідача Хустського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.27/, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність від представника відповідача до суду не надходило.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, представника позивача та представника відповідача. без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне:

Хустським районним судом Закарпатської області 10 січня 2017 року видано виконавчий лист №309/2161/16-ц, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1000грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24 червня 2016 року і до досягнення ними повноліття /а.с.9/.

Постановою головного державного виконавця Хустського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Юришинця В.М. від 21 вересня 2017 року по ВП №54519373 з метою забезпечення виконання рішення Хустського районного суду накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , в межах суми боргу /а.с.10/.

Постановою головного державного виконавця Хустського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Юришинця В.М. від 19 листопада 2018 року встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 19.11.2018 відсутня, та постановлено: скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 з України /а.с.11/.

Постановою головного державного виконавця Хустського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Юришинця В.М. від 22 листопада 2018 року встановлено повернення виконавчого документа згідно поданої заяви від 21.09.2018, згідно заяви заборгованість відсутня, та постановлено: виконавчий лист №309/2161/16-ц, виданий 10.01.2017 Хустським районним судом, повернути стягувачу; припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення /а.с.12/.

В листі №14.10-30/5767 від 20.01.2020 представнику позивача Хустський РВ ДВС зазначив, що вищезазначений виконавчий лист, хоча і повернутий стягувачу, діє до 16 січня 2033 року; ОСОБА_1 офіційно не працює та пенсію не отримує, тому забезпечити виконання рішення суду в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника не є можливим, а тому підстав для скасування арешту немає /а.с.14/.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» /далі Закону/: виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону: у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Таким чином, головний державний виконавець Хустського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Юришинець В.М. 22.11.2018, приймаючи постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, всупереч вимогам законодавства, а саме: ч.3 ст.37 Закону, не вирішив до кінця питання про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , хоча і вказав в постанові про припинення чинності арешту майна боржника /а.с.12/.

Відповідно до ст.55 Конституції України: кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, відповідно до вищенаведених положень Конституції України та Конвенції кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільною права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.ч.4,5 Закону України «Про виконавче провадження»: підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9)підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.319 ЦК України: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні було встановлено, що в період з 23.11.2018 /після повернення 22.11.2018 виконавчого документа стягувачу/ до теперішнього часу існує безпідставний арешт, накладений на майно позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки існуючий безпідставний арешт на майно позивача ОСОБА_1 порушує його право на вільне розпорядження своїм майном, скасування арешту може бути проведено не інакше, як за рішенням суду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.12, 13, 81, 206 ч.4, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_1 /, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 /місце знаходження: АДРЕСА_3 /, до Хустського РВ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області /місце знаходження: 90400, м.Хуст Закарпатської області, вулиця Поперечна, будинок №2; код в / про зняття арешту нерухомого майна, - задовольнити повністю.

Зняти арешт із рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений у межах виконання виконавчого листа №309/2161/16-ц, ВП №54519373 /який повернуто стягувачу постановою від 27 вересня 2018 року/.

Повне судове рішення складено 26 червня 2020 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, - до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.