Провадження № 2/761/6609/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Мехеди А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження за повідомлення (викликом) сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунального-побутового обслуговування» Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання користувачем місця родинного поховання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунального-побутового обслуговування» Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання користувачем місця родинного поховання, у якому просила суд: визнати позивача - ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) користувачем місця родинного поховання на Північному кладовищі ділянці 77, ряд 5, місце 18 з правом проведення підпоховання до своєї похованої бабусі - ОСОБА_3 ; видати свідоцтво про поховання ОСОБА_3 , оформлене згідно вимог чинного законодавства України. виключити з Книги реєстрації поховань та перепоховань Північного кладовища запис про здійснення поховання ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ; стягнути з відповідача (, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 47/14 м. Київ, 01054 ) суму судового збору у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся - ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1980. Свідоцтво про смерть бабусі видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 25.09.1999 р. 10.03.2020 р. позивач звернулася до відповідача з проханням видати свідоцтво (нового зразка з печаткою) про поховання бабусі - ОСОБА_3 для можливості в подальшому здійснювати підпоховання. У відповідь на заяву отримано лист за вих. № 1116 від 16.03.2020 р., яким відповідачем відмовлено в поновленні свідоцтва про поховання бабусі - ОСОБА_3 . Причиною відмови відповідач вказує на те, що в книзі реєстрації поховань померлих громадян Лісового кладовища, поховання бабусі здійснив - ОСОБА_4 . За цієї підстави відповідач в листі зазначив цю людину користувачем місця поховання (місця родинного поховання), як особу, яка здійснила перше поховання на відведеному місці та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання. На підставі викладеного позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі, у порядку спрощеного позовного провадження.

12 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки: останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся - ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1980. Свідоцтво про смерть бабусі видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 25.09.1999 р.

Похованням ОСОБА_3 займалися батьки позивача: ОСОБА_6 (син померлої) та ОСОБА_7 . За фактом поховання батьками було отримане свідоцтво про поховання, видане завідуючим кладовища 26.09.1999 р. за його підписом.

10.03.2020р. позивач звернулася до Відповідача з проханням видати свідоцтво (нового зразка з печаткою) про поховання бабусі - ОСОБА_3 для можливості в подальшому здійснювати підпоховання,

Завідуючим кладовища в присутності позивача та прибиральника кладовища здійснено обстеження місця поховання ОСОБА_3 , про що складено Акт № 8 від 10.03.2020 р. Відповідачем видана довідка № 8 від 10.03.2020 р. про те, що бабуся - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , дата видачі 25.09.1999 р. похована на Північному кладовищі, зазначені номер ділянки, ряд та місце поховання. Надалі в довідці вказано на те, що: "поховання здійснив ОСОБА_4 , про що є відповідний запис в Книзі реєстрації поховань та перепоховань кладовища".

11.03.2020р. позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення свідоцтва про поховання бабусі ОСОБА_3 .

У відповідь на заяву отримано лист за вих. № 1116 від 16.03.2020 р., яким відповідачем відмовлено в поновленні свідоцтва про поховання бабусі - ОСОБА_3 . Причиною відмови відповідач вказує на те, що в книзі реєстрації поховань померлих громадян Лісового кладовища, поховання бабусі здійснив - ОСОБА_4 . В листі відповідач зазначає: «В зв`язку з тим, що поховання здійснив(ла) - ОСОБА_4, правові підстави для видачі свідоцтва про поховання у Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» відсутні, адже це суперечить чинному законодавству».

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає, що усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті може бути виражене у:

- згоді чи незгоді на проведення патолого-анатомічного розтину;

- згоді чи незгоді на вилучення анатомічних матеріалів для трансплантації та/або виготовлення біоімплантатів;

- побажанні бути похованим у певному місці, за певними звичаями, поруч з певними раніше померлими чи бути підданим кремації;

- дорученні виконати своє волевиявлення певній особі;

- іншому дорученні, що не суперечить законодавству.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України "Про поховання та похоронну справу", поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються:

- лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я;

- свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України.

У відповідності до положень статті 25 зазначеного Закону, після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.

Як зазначалося вище - свідоцтво про смерть та свідоцтво про поховання ОСОБА_3 отримали на час її поховання батьки позивача, зараз ці документи наявні в позивача - онучки померлої.

На даний час особа за прізвищем ОСОБА_4 , яка за невідомих обставин зазначена як особа, яка здійснила поховання бабусі уже померла.

На підтвердження факту родинного зв`язку з ОСОБА_3 надано копії свідоцтва про народження батька позивача: ОСОБА_6 , який на даний час помер, про що 29 квітня 2017 року зроблено актовий запис № 6954 та видане свідоцтво про смерть відділом держаної реєстрації смерті Головного управління юстиції у м. Києві.

На підтвердження факту родинного зв`язку з ОСОБА_6 надано копію свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_8 . На даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 та змінила прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 15.08.2008 р., про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1330.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є онукою померлої та користувачем місця поховання, тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог в частині визнання ОСОБА_2 користувачем місця родинного поховання на Північному кладовищі ділянці 77, ряд 5, місце 18.

В той же час суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні суду прав позивача як користувача місця родинного поховання, зокрема її права проведення підпоховання до своєї похованої бабусі та отримання свідоцтва про поховання своєї бабусі - ОСОБА_3 , оскільки зазначені права надані користувачу місця поховання положеннями Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Також, щодо вимоги позивачки про виключення з Книги реєстрації поховань та перепоховань Північного кладовища запис про здійснення поховання ОСОБА_3 суд відмовляє у задоволенні даної вимоги, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про поховання та похоронну справу», кожне поховання та перепоховання померлих реєструється спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі реєстрації поховань померлих, форма якої встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У разі ліквідації кладовища книга реєстрації поховань померлих передається на зберігання до архіву органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2.11 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 N 193, кожне поховання та перепоховання реєструється в спеціальній Книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян, форму якої наведено в додатку 1. Запис до Книги реєстрації здійснюється в алфавітному порядку, за роками, у цілому по кладовищу чи, де це необхідно, окремо за кожним сектором. Усі графи Книги реєстрації обов`язково заповнюються чорним або фіолетовим чорнилом. Виправлення написаного в Книзі реєстрації не допускається. Книга реєстрації має бути прошнурованою, пронумерованою та скріпленою печаткою. Книга реєстрації зберігається на кладовищі постійно, а в разі ліквідації кладовища - передається на зберігання до архіву органу місцевого самоврядування.

Книги реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зберігаються постійно на кладовищах та ведуться відповідно до умов визначені Порядком.

Тобто, чинним законодавством заборонено внесення будь-яких змін до Книги реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 77-83, 89, 95, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунального-побутового обслуговування» Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання користувачем місця родинного поховання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 користувачем місця родинного поховання на Північному кладовищі ділянці 77, ряд 5, місце 18.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунального-побутового обслуговування» Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунального-побутового обслуговування» Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), адреса місця знаходження - 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 47/14, код ЄДРПОУ - 03358475.

Повний текст рішення буде складений 28 грудня 2020 року.

Суддя: