Провадження № 2/727/244/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Булега Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості посилаючись на те, що підприємство надає послуги централізованого опалення в квартиру АДРЕСА_1 , опалювальною площею 92,30 кв.м.

Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, що передбачене вимогами СЕиП-2.08.01-89 «Жилые здания» та іншими будівельними нормами. До зазначеного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення.

Між підприємством та відповідачкоюукладено договір про надання послуг з централізованого опалення та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення розрахунків.

Відповідачка не оплачувала за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим в неї утворився борг за період з 01.10.2016 року по 31.10.2019 року в сумі 10344,92 грн.

30.03.2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці видав судовий наказ, який ухвалою від 01.10.2019 року було скасовано.

Відповідачка користується послугами з постачання теплової енергії на підставі укладеного договору. Документів, які б підтверджували відмову від централізованого опалення, відповідачкою підприємству не надано.

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України, відповідачка зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунками інфляційні втрати складають 2095,15 грн. та 3% річних - 627,02 грн.

А тому просив стягнути з відповідачки на користь підприємства заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 10344,92 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 2095,15 грн., три відсотки річних в сумі 627,02 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачці надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив, просила справу розглянути в її відсутності.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила справу розглянути в її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , опалювальною площею 92,30 кв.м.

Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, що передбачене вимогами СЕиП-2.08.01-89 «Жилые здания» та іншими будівельними нормами. До зазначеного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення.

Між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачкоюОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення від 01.06.2016 року (а.с.11-12) та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення розрахунків (а.с.7).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом першим частини першої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Нарахування за надані житлово-комунальні послуги проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання» від 21.07.2005 року.

Проведення перерахунків розміру плати за надання з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17.02.2010 року.

Вартість з постачання теплової енергії визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальної площі квартири. Розрахунки проводяться згідно з тарифами, затвердженими постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, №146 від 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 року, №1171 від 31.03.2015 року №969 від 09.06.2016 року, №1536 від 28.12.2017 року.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.ст.64, 67, 156, 162 ЖК України, споживач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок підприємства оплату за послуги з централізованого опалення його квартири.

Посилання відповідачки на те, що вона не отримувала послуги з централізованого опалення, оскільки її квартира 31.08.2016 року була відключена від централізованого опалення є безпідставним та не може прийматися судом до уваги з огляду на наступне.

Питання відключення від мереж централізованого опалення в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року та Порядком відключення від мереж централізованого опалення», затвердженим Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради №491/16 від 14.08.2012 року та з урахуванням листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №9-5816 від 17.05.2016 року. Даний порядок визначає процедуру надання дозволу на переобладнання системи опалення в багатоповерхових житлових будинках.

В лютому 2018 року працівники МКП «Чернівцітеплокомуненерго», у зв`язку із зверненням відповідачки, обстежили квартиру АДРЕСА_1 та склали акт про те, що прилади опалення відключені від системи теплопостачання будинку (а.с.45).

Згідно з Порядком відключення від мереж централізованого опалення, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №491/16 від 14.08.2012 року, для відключення від мереж централізованого опалення споживачу необхідно звернутися із заявою до постійно діючої міжвідомчої комісії про відключення квартири від централізованого теплопостачання.

Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1 порушила вказаний порядок, оскільки самовільно демонтувала прилади опалення.

Посилання відповідачки на те, що відключення від централізованого теплопостачання відбулось в присутності представника МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є безпідставним, оскільки акт про відключення від централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_1 не підписаний представником МКП «Чернівцітеплокомуненерго».

Після отримання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення, відповідачці необхідно було звернутися в МКП «Чернівцітеплокомуненерго» для отримання технічних умов, на підставі яких виготовити проектно-кошторисну документацію на влаштування автономного опалення.

Відповідно до п.4 Порядку, відключення квартир по стояку житлового будинку від мереж централізованого опалення виконує МКП «Чернівцітеплокомуненерго» за кошти замовника в міжопалювальний період з 01 травня до 01 вересня за заявою споживача. Дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення видано 28 листопада 2016 року (а.с.46), в ньому чітко зазначено, що відключення проводиться в міжопалювальний період з 01 травня до 01 вересня.

Як вбачається з акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, об`єкта газопостачання від 20.02.2017 року (а.с.47-48), газовий котел був введений в експлуатацію в лютому 2017 року.

Рішенням комісії проведено часткове списання заборгованості відповідачки в сумі 10806,54 грн. за період з 01.02.2017 року по 01.02.2018 року, тобто з моменту введення в експлуатацію газового котла.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з розрахунком заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (а.с.9), відповідачка не сплачувала за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2016 року по 01.02.2017 року в сумі 10344,92 грн., яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача, задовольнивши в цій частині позовні вимоги, оскільки єдиною законною підставою для відключення від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, відповідачка зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком (а.с.10), інфляційні втрати складають 2095,15 грн. та 3% річних - 627,02 грн., які також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачкою ОСОБА_1 та її представником не надано суду жодних доказів, якими б підтверджувалися обставини, зазначені у відзиві на позов.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 10344,92 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 2095,15 грн. та три відсотки річних в сумі 627,02 грн., задовольнивши позовні вимоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.64, 67, 156, 162 ЖК України, ст.ст.526, 625 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість в сумі 10344 (десять тисяч триста сорок чотири) грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» втрати від інфляційних процесів, три відсотки річних та повернення судового збору, а всього 4643 ( чотири тисячі шістсот сорок три) грн. 17 коп.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 18 березня 2020 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: