ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8152/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/306/20 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

представника апелянта Гриба О.В.,

представника відділу ДВС Лесьної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу № 607/8152/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року, постановлену суддею Дзюбичем В.Л., про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (правонаступником якого є Південно-Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Державного підприємства «СЕТАМ», Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання електронних торгів з реалізації майна недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ДП «СЕТАМ», ПАТ «Універсал Банк» про визнання електронних торгів з реалізації майна недійсними.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 11 грудня 2018 року провадження у даній справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №1915/4921/12. Однак, в порушення ч.1 ст.254 ЦПК України, після усунення обставин, якими обумовлювалися зупинення провадження, його відновлено не було. Отже судові засідання, які призначались судом на 14 листопада 2019 року та 11 грудня 2019 року, про що зазначається в оскаржуваній ухвалі, проводились судом із порушеням норм процесуального права.

Також апелянт зазначає, що провадження у справі було зупинено після початку розгляду справи по суті та надання сторонами пояснень та міркувань. Позивач підтримав заявлені вимоги, надав усі пояснення та обгрунтування щодо позовних вимог, в звязку із чим суд мав можливість завершити розгляд справи навіть у відсутності позивача.

Враховуючи наведене, просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У лютому 2020 року представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мулик П.І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Гриб О.В. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви викладені в ній.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 12 березня 2020 року проведено заміну відповідача та залучено до участі в справі відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), представник якого відносно вирішення справи поклалася на думку суду.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2018 року провадження у даній справі було зупинено на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, в зв`язку з об`єктивною неможливістю її розгляду до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №1915/4921/12 за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця про скасуваннявисновку експертної оцінки майна у виконавчому провадженні (а.с.158).

Згідно ч.1 ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Однак, в порушення вимог ч.1 ст.254 ЦПК України, не відновлюючи провадження в справі, судом першої інстанції проводились судові засідання 14 листопада 2019 року та 11 грудня 2019 року (а.с.200, 207).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що вказана ухвала не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки суд її постановив у відкритому судовому засіданні у той час, коли провадження у справі було зупинене.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Таким чином, не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали зупинення провадженя в справі, суд зобовязаний був постановити ухвалу про його поновлення, чого зроблено не було.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено порядок розгляду справи та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням вимог ЦПК України, є обгрунтованими та дають підстави вважати, що судом порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, продовжуючи розгляд справи та постановлюючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду після постановлення ухвали про зупинення провадження без його відновлення, суд першої інстанції не дотримався вимог статті 254 ЦПК України, чим допустив порушення норм процесуального прав.

Разом з тим, безпідставними є твердження апелянта про те, що суд залишив позов без розгляду після початку розгляду справи по суті, оскільки із журналів судових засідань від 18 вересня 2017 року, 06 листопада 2017 року, 06 березня 2018 року, 19 квітня 2018 року, 05 червня 2018 року, 22 жовтня 2018 року, 19 листопада 2018 року (а.с.44, 84, 94, 99, 104, 137, 147), а також довідок від 26 грудня 2017 року, 04 липня 2018 року та 19 вересня 2018 року (а.с.88, 108, 120) вбачається, що розгляд справи по суті не розпочинався.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення ним помилкової ухвали, яка в силу ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не вирішено.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 17 березня 2020 року.

Головуючий

Судді