Справа № 369/6413/19
Провадження №4-с/369/41/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Заїці О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання неправомірними дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича, старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлани Володимирівни, заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Стеблівської Юлії Олександрівни, скасування постанови про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови про арешт майна.

Свої вимоги заявник ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.06.2011 року по справі № 2-1856/2010 було задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1071620,38 грн..

Виданий виконавчий лист № 2-1856/2010 неодноразово направлявся та повертався без виконання.

Постановою головного державного виконавця Тарасенка В.О. від 10.05.2017 року було відкрито виконавче провадження № 53872685 з виконання виконавчого листа № 2-1856/2010.

В межах виконавчого провадження № 53872685 було винесено постанову головного державного виконавця Тарасенка В.О. про арешт майна боржника від 20.06.2017 року; постанову старшого державного виконавця Литвин С.В. про арешт коштів боржника від 20.04.2018 року; постанову заступника начальника Стеблівської Ю.О. про арешт коштів боржника від 04.03.2019 року.

Вказані постанови заявник ОСОБА_1 вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просила поновити строк звернення з скаргою; визнати неправомірні дії головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка В.О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.05.2017 року та постанови про арешт майна боржника від 20.06.2017 року у виконавчому провадженні № 53872685; визнати неправомірні дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Литвин С.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.04.2018 року у виконавчому провадженні № 53872685; визнати неправомірні дії заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Стеблівської Ю.О. про арешт коштів боржника від 04.03.2019 року; визнати незаконними та скасувати постанову головного державного виконавця Тарасенка В.О. про арешт майна боржника від 20.06.2017 року; постанову старшого державного виконавця Литвин С.В. про арешт коштів боржника від 20.04.2018 року; постанову заступника начальника Стеблівської Ю.О. про арешт коштів боржника від 04.03.2019 року; зняти арешт з майна та коштів ОСОБА_1 , накладений у виконавчому провадженні № 53872685.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій скаргу підтримав та просив проводити розгляд скарги за відсутності представника заявника.

У судове засідання заінтересована особа (стягувач) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

У судове засідання державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенко В.О., старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин С.В., заступник начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Стеблівська Ю.О. не з`явились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження № 53872685 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1856/2010, виданого 05.10.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 1 071 620,38 грн..

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. від 10.05.2017 року було відкрито виконавче провадження № 53872685 за виконавчим листом № 2-1856/2010, виданого 05.10.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 1 071 620,38 грн..

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник ОСОБА_1 посилалась на те, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого документа, який не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому листі зазначено дату його видачі 5.1.2011 року, а строк пред`явлення до виконання встановлено до 01.07.2011 року. Також у виконавчому листі відсутнє ім`я, по батькові посадової особи, яка його видала.

На виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2019 року Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області були надані належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № 53872685 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1856/2010, виданого 05.10.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 1 071 620,38 грн..

З наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчий лист № 2-1856/2010, виданий 05.10.2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». В даному виконавчому документі вказано строк пред`явлення його до виконання до 01 липня 2012 року, а не «до 1.07.2011 року», як зазначала боржник ОСОБА_1 у поданій скарзі.

Також у виконавчому документі вказано особу, яка його видала, та міститься підпис посадової особи.

За вказаних обставин суд не вбачає підстав щодо визнання дій головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Тарасенка В.О. при винесенні ним оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними, тому постанова про відкриття виконавчого провадження № 53872685 від 10.05.2017 року не підлягає скасуванню.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення регламентований нормами розділу VII ЦПК України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 451 ЦПК України визначає, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У цивільному судочинстві діє загальне правило, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).

Оскільки з даною скаргою до суду звернувся боржник, саме він повинен обґрунтувати та довести неправомірність рішень, дій чи бездіяльності виконавця, а також порушення його прав чи свобод.

Щодо оскарження боржником постанови старшого державного виконавця Литвин С.В. про арешт коштів боржника від 20.04.2018 року; постанови заступника начальника Стеблівської Ю.О. про арешт коштів боржника від 04.03.2019 року, то суд також відмовляє у задоволенні даних вимог, оскільки приймаючи дані постанови, державні виконавця діяли в межах наданих їм повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до п.6 ч.3 статті 18 Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.56 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперчень, крім випадків, встанволених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали суд дійшов висновку, що дії державних виконавців в рамках виконавчого провадження № 53872685 відповідали вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання неправомірними дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича, старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлани Володимирівни, заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Стеблівської Юлії Олександрівни, скасування постанови про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 81, 447, 451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання неправомірними дій державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича, старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин Світлани Володимирівни, заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області Стеблівської Юлії Олександрівни, скасування постанови про арешт майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.