Дата документу 01.12.2020 Справа № 553/1634/20
Провадження № 2/554/2254/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 грудня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Гальонкіної Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова Олена Володимирівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини строком один місяць з дня набрання чинності рішення суду, пропущеного з поважних причин, після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось певне нерухоме майно. Вони з матір`ю завжди проживали разом, підтримували спілкування, були близькими людьми до дня її смерті. Зазначає, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належить позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька, але маючи частину квартири у власності, позивач не була на час смерті матері офіційно зареєстрована за вказаною адресою. Крім того, після смерті матері, виїхала до села, оскільки не могла знаходитись у квартирі, де хворіла і померла мати.

Позивач, будучи у вкрай пригніченому стані, пов`язаному зі смертю матері, не згадала, що повинна була звернутись до нотаріуса протягом 6 місяців з приводу подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, в Україні почався карантин для запобігання епідемії короновірусу, через що з 12.03.2020 року по 11.05.2020 року позивач перебувала в с.Глинське Зінківського району Полтавської області і взагалі не мала можливості доїхати до м.Полтави. Шестимісячний термін закінчився 17 квітня 2020 року під час дії карантину. Лише в кінці травня 2020 року звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. з метою подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка 02 червня 2020 року видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що зареєстровані за різними адресами, незважаючи, що мешкали разом, і що строк для подання такої заяви сплинув. У зв`язку з наведеними обставинами вимушена звернутись за судовим захистом.

10 серпня 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави цивільну справу передано на розгляд до Октябрського районного суду м.Полтави (а.с.6-7).

31 серпня 2020 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.34-35).

20 жовтня 2020 року представником відповідача Полтавської міської ради до суду надано відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, оскільки вважає наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини після померлої матері, зокрема, пригнічений моральний стан та оголошення карантину через COVID-19 такими, що не є поважними, оскільки відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 карантин був встановлений на території України з 12 березня до 3 квітня 2020 року. При цьому зазначає, що до встановлення карантину у позивача було чотири місяці для звернення до нотаріуса із заяво про прийняття спадщини, також вона не була позбавлена можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою, що передбачено законодавством. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через необізнаність, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Тому, на думку представника відповідача, зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст.1272 ЦК України. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

09 листопада 2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника позивача за довіреністю адвоката Яресько Н.В. до суду надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду відзив на позов, у якому викладено позицію сторони відповідача щодо позовних вимог.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.

Причини неявки третьої особи приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. суду невідомі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, ураховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Частина 1 статті 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно з частиною 1 статті 64 Основного Закону конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка за життя проживала сама за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 18 жовтня 2019 року (а.с.14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не залишила, дані обставини учасниками справи не заперечувались.

Як вбачається з наявних матеріалів, після смерті спадкодавця залишилась спадщина, яка, зокрема, включає 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі договору міни від 25 серпня 1998 року. Іншим співвласником цієї квартири (1/2 частини) зазначена ОСОБА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом є рідна дочка померлої позивач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18 вересня 1971 року (а.с.15).

20 травня 1989 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого міським Палацом одружень 20 травня 1989 року, їй присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.15).

Окрім позивача у справі, інших осіб, які б звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї та інших спадкоємців судом не встановлено, спадкова справа щодо майна померлої не заводилась, відомостей протилежного суду не представлено.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, який відповідно до ст.1270 ЦК України становить шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

На підставі ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 стверджує, що у визначений законом строк фактично не змогла подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки в цей час позивач перебувала у пригніченому моральному стані через втрату близької людини, і це горе не могла довгий час пережити. У зв`язку з цим після проведення всіх необхідних процедур, пов`язаних із похованням матері, вона виїхала до с.Глинське Зіньківського району Полтавської області, де перебувала з 12 березня 2020 року до 11 травня 2020 року. На той час в Україні було впроваджено карантин, у зв`язку із запобіганням епідемії коронавірусу, під час якого було відсутнє транспортне сполучення між місцем її фактичного проживання та місцем відкриття спадщини, через що остання не мала змоги доїхати до м.Полтави. Крім цього, на період дії карантину діяльність нотаріусів була також зупинена. Відтак, посилається на ці обставини як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Так, стаття 3 Конституції України визначає життя і здоров`я людини найвищою соціальною цінністю в Україні.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року в редакції від 17 березня 2020 року, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, в тому числі заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів.

Нотаріальна палата України звернулася до нотаріусів та громадян у зв`язку із встановленням урядом на всій території України з 12 березня до 3 квітня 2020 року карантину задля запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, пандемію якого вже оголошено ВООЗ у всьому світі, закликала під час карантину з метою убезпечення від масового поширення вірусної інфекції рекомендуємо нотаріусам здійснити всі можливі профілактичні заходи та призупинити особистий прийом громадян, громадян на період карантину утриматися від особистого відвідування державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, консультуватися із нотаріусами засобами телефонного та інтернет-зв`язку, а владу вирішити питання щодо необхідності визнання карантину форс-мажорною обставиною, зокрема із можливістю надання податкових пільг громадянам та бізнесу, а також імпортерам в Україну медичних товарів та обладнання. Зокрема, рекомендувала нотаріусам максимально обмежити особистий прийом громадян - з метою піклування про здоров`я відвідувачів, адже в нотаріальні контори, особливо державні, часто звертаються люди похилого віку; здійснювати особистий прийом лише за умови крайньої необхідності - в разі необхідності відкриття спадщини, коли минає 6-місячний строк, а також для того, щоб убезпечити громадян від порушень їх прав у разі пропуску строків. Організувати прийом документів поштою, за можливості; здійснювати консультування громадян по телефону та онлайн. За необхідності особистого прийому, здійснювати його лише за попереднім записом, пропускати даних відвідувачів у контору по одному, бажано в медичних масках.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Таким чином, на всій території України з 12 березня 2020 року було обмежено громадян України у праві їх вільного пересування та перебування у громадських місцях, а також обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. Міністерство юстиції України рекомендовано нотаріусам обмежити прийом громадян заради уникнення можливого скупчення людей і для продовження здійснення нотаріальних дій, «які життєво необхідні».

У зв`язку з зазначеними обставинами позивачкою був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який сплив 17 квітня 2020 року.

Із довідки №149, виданої 05 червня 2020 року Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області вбачається, що гр. ОСОБА_1 дійсно під час карантину через COVID-19 в період з 12 березня 2020 року по 11 травня 2020 року проживала за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.21).

Отже, судом встановлено, що у зв`язку з карантинними обмеженнями у згаданий період часу позивач об`єктивно була позбавлена можливості звернутись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, тривалий час було обмежено роботу нотаріусів, що також стало причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, і що позбавило ОСОБА_1 можливості написати таку заяву раніше.

Разом із тим, у позові зазначає, що одразу після послаблення карантину, коли було відновлено діяльність нотаріусів та транспортне сполучення, ОСОБА_1 повернулась до м.Полтави в травні 2020 року і з метою отримання свідоцтва про спадщину звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, із запізненням на незначний строк, що у свою чергу, свідчить про наміри позивача і що вона докладала зусиль для оформлення спадщини, однак не встигла цього зробити вчасно. Як наслідок, нотаріус повідомила, що строк на звернення з такою заявою позивачем пропущений.

Зокрема, відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. №46/02-31 від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею як спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

При цьому, позивач не заперечує, що шестимісячний строк прийняття спадщини, зокрема, для подання заяви про її прийняття за вказаних вище обставин спливав 17 квітня 2020 року, тобто під час дії карантину.

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. А частиною третьою даної статті цього Кодексу визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, зокрема її п.24 роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Наведені позивачем ОСОБА_1 обставини у сукупності та взаємному зв`язку свідчать про наявність поважних причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки обмежувався прийом громадян у державних установах тощо, а тому дійсно були об`єктивними та непереборними, оскільки вона, маючи намір та бажаючи оформити спадщину, не мала реальної можливості скористатися своїм правом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах вказаного строку.

Натомість, відповідач та третя особа не подали належних і допустимих доказів на спростування позову та встановлених судом обставин.

Більше того, суд звертає увагу на те, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_4 , яка до цього належала її померлому батьку ОСОБА_7 на підставі договору міни, посвідченого Першою полтавською державною нотаріальною конторою 25 серпня 1998 року за р.№1-1840, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 25.08.1998 року в книгу №112 за №15540 (а.с.17, 18). Іншим співвласником квартири була померла ОСОБА_2 (1/2 частини) на підставі зазначеного договору міни.

Відповідно до технічного паспорту квартира в цілому складається з: 1 коридору пл.7,50 кв.м., 2 кімнати пл.17,40 кв.м., 3 кімнати пл.11,90 кв.м. 4 кухні пл.6,80 кв.м., 5 вбиральні пл.1,00 кв.м., 6 ванної пл.2,60 кв.м., 7 шафи пл.0,40 кв.м., балкону пл.1,00 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., загальною площею 48,6 кв.м. (а.с.19-20).

Положеннями статті 317 ЦК України визначено зміст права власності. Зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ураховуючи викладене, обставини щодо відсутності на час смерті спадкодавця реєстрації місця проживання позивача у вказаній квартирі не перешкоджають реалізації ним права на спадщину відповідно до вказаних правомочностей.

Водночас, посилання представника відповідача у відзиві на відсутність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали позивачу звернутись із заявою про прийняття спадщини у розумінні ст.1272 ЦК України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи.

Також суд не приймає до уваги доводи та заперечення представника відповідача щодо відсутності у справі належних та допустимих доказів на підтвердження вимог позивача, оскільки його позиція базується на формальних запереченнях без надання відповідних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Суд ставиться критично до доводів відповідача, що позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-IX від 17.03.2020 встановлено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Однак, ця норма не застосовується у відношенні вчинення нотаріальних дій, у тому числі, і тих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених строків.

У зв`язку із цим Міністерство юстиції України листом № 1534/19.5/32-20 від 17 березня 2020 року «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» повідомило, що на період дії карантину в усіх державних нотаріальних конторах доцільно обмежити прийом громадян, зокрема не допускати скупчення людей у приміщенні контори. Прийом громадян здійснювати виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків, а також порушенням прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі. Для здійснення прийому громадян в державних нотаріальних конторах за можливості запровадити чергування відповідно до встановленого графіку. Приватним нотаріусам рекомендовано також обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. При цьому, як державним, так і приватним нотаріусам слід в обов`язковому порядку дотримуватися рекомендацій Міністерства охорони здоров`я України та здійснювати усі можливі профілактичні заходи, як щодо себе, так і щодо відвідувачів.

Тобто, з аналізу вказаних рекомендацій вбачається, що на час дії карантину органи нотаріату, хоча і продовжували працювати, але із суттєвими обмеженнями, що не може свідчити про безумовну відсутність перешкод для позивача, як при зверненні до нотаріуса безпосередньо, так само під час направлення кореспонденції, оскільки не виключає в повній мірі наведених ризиків.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, враховуючи те, що позивач з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулась до приватного нотаріуса 02 червня 2020 року, тобто із запізненням на незначний строк, спадщина після смерті ОСОБА_2 іншими особами не прийнята, крім того, з 12 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID 19 впроваджено карантин на усій території Україні з відповідними обмеженнями, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась та який діє і станом на час розгляду судом даної справи, а тому суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини та вважає їх такими, що обумовлені об`єктивними чинниками, що суттєво вплинули на можливість позивача з`явитись до нотаріуса, а отже відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд також враховує незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов та визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При визначенні додаткового строку, який має бути наданий позивачу, суд погоджується із доводами позивача та вважає, що для подання заяви про прийняття спадщини достатньо одного місяця, який потрібно обчислювати з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з того, що позивач не ставив вимоги про стягнення сплачених ним судових витрат у вигляді судового збору, а також, що сторони у справі не заявляли про понесення ними витрат по оплаті будь-яких судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 328, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова Олена Володимирівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом одного місяця з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, , місцезнаходження: вул.Соборності, буд.36, м.Полтава;

третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова О.В., адреса: вул.Європейська, буд.42-а, м.Полтава.

Суддя Ю.С. Гальонкіна