ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2020 року м. Херсон

справа № 653/192/20

провадження №22-ц/819/574/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Берлімової Ю.Г. від 27 січня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа- Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 27 січня 2020 року на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа- Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 27 січня 2020 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що крім неї ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .. Вказує, що на стадії прийняття заяви до розгляду у суду не було підстав, що встановлення заявленого нею факту впливало на спадкові права і обов`язки інших осіб і тим більше наявності спору між спадкоємцями. Вважає, що суд передчасно прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у дані справі, оскільки його висновки про наявність спору про право не доведені, не підтверджені ніякими доказами і не відповідають обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, заявника та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на те, що встановлення юридичного факту необхідне заявнику для подальшого прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та враховуючи наявність іншого спадкоємця на спадкові права якого може вплинути встановлення факту про який просить заявник, дана заява не може бути розглянута у порядку окремого провадження, оскільки за даних обставин вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, шо ОСОБА_1 звернулася до Генічеського районного суду Херсонської області у порядку окремого провадження із заявою, у якій просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , з липня 1996 року постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Генічеську Херсонської області.

У заяві заявник зазначає, що спадкодавець ОСОБА_2 мав дочку, з якою з 1992 року не підтримував зв`язки. За життя ОСОБА_2 їй та йому не було відомо місце проживання дочки.

Після смерті спадкодавця заявник звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертної черги /а.с.2/.

На доведення доводів заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю послалася на певні докази, а на доведення мети встановлення факту, якою є прийняття спадщини надала суду довідку №64/02-14 від 21 січня 2020 року приватного нотаріуса Генічеського районного округу Штогріної Н.Л., в якій приватний нотаріус зазначає, що відповідно до матеріалів спадкової справи єдиним спадкоємцем є цивільна дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.17/.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чолоівка та жінки без шлюбу.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Так, відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті другої ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Разом із тим відповідно до пункту 2 вказаної постанови справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Отже, наявність іншого спадкоємця першої черги, про якого заявник зазначає у заяві, свідчить про наявність спору про право, оскільки однім з критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість розгляду заяви у порядку окремого провадження, оскільки з даних обставин вбачається спір про право.

Дослідивши наведені обставини та враховуючи норми процесуального закону колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що з часу проживання заявника з спадкодавцем їй відомо тільки те, що у нього є дочка та їй невідомо її прізвище та місце проживання підлягають відхиленню, оскільки з пояснень представника ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції про вкрай дружні, теплі, довірливі, сімейні, багаторічні відносини між заявницею та ОСОБА_2 , обізнаності щодо повторного шлюбу доньки ОСОБА_2 внаслідок чого невідоме її прізвище, розмов населення про відсутність доньки на похорону батька - можна дійти висновку, що ОСОБА_1 має бути обізнана про дату народження доньки ОСОБА_2 , її ім`я по батькові, місце знаходження задля вирішення порушеного питання щодо спадкування та залучення її, як іншого спадкоємця, у справу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала Генічеського районного суду Херсонської області від 27 січня 2020 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374,375, 382 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 27 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г.Чорна

Повне судове рішення складено 18 березня 2020 року

Суддя І.В. Склярська