Провадження № 2/761/4031/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Валовій Д.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача 2 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (, місцезнаходження: 04210, м. Київ, Оболонський р-н., пр-т. Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6-А), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ), про стягнення страхового відшкодування, пені, майнової та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

встановив:

На розгляд Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю. ЕС. АЙ» (надалі - відповідач-1) та ОСОБА_3 (надалі - відповідач-2), про стягнення страхового відшкодування, пені, майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Правова позиція позивача обґрунтована тим, що автомобіль «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить позивачеві на праві приватної власності, в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження. Страхова сума за договором страхування складає 100000 грн., з безумовною франшизою у розмірі 1000 грн., а тому ліміт страхової відповідальності відповідача-1 складає 99000 грн. Відповідач-1 станом на дату подання позову сплатив позивачеві суму страхового відшкодування в розмірі 66567,75 грн. Отже, розмір недоплаченої відповідачем-1 в межах страхової суми за наслідками фактичного ремонту становить 34232,25 грн. Позивач також вказує на те, що відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, він наділений правом звертатися з вимогою про стягнення з відповідача-1 пені. Позивач також просить стягнути з відповідача-2 суму франшизи у розмірі 1000 грн, відповідно до приписів п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати на проведення звіту у розмірі 2500 грн., витрати на відновлення стану та комплектності транспортного засобу за наслідками ДТП у розмірі 1145 грн., витрати на проїзд у таксі у розмірі 160 грн., витрати, понесені під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача-2 у розмірі 1602 грн. Також позивач вказує, що діями відповідача-2 йому було завдано моральної шкоди, що полягає в душевних стражданнях, тяжкості вимушених змін у житті у зв`язку із неможливістю користуватися майже знищеним транспортним засобом, часу та зусиль, необхідних для тривалого відновлення попереднього стану транспортного засобу, яка оцінюється у грошовому розмірі в сумі 15000 грн.

Відповідачем-1 до суду було надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідачем-1 було виконано свої обов`язки страховика, оскільки він здійснив виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм закону, а саме вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу запчастин та відрахування суми франшизи. У зв`язку із зазначеним, в частині задоволення позовних вимог до відповідача-1 просив відмовити.

Представником відповідача-2 до суду було надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що заявлений позов, в частині, що стосується стягнень по відношенню до відповідача-2 пов`язаних з матеріальними збитками, витратами на проведення звіту, витратами на відновлення стану та комплектності транспортного засобу, витрат на проїзд у таксі, витрат, понесених під час розгляду справи про притягнення відповідача-2 до адміністративної відповідальності, а також щодо стягнення моральної шкоди - безпідставним, необґрунтованим та таким, що не може бути задоволений судом. У відзиві вказано, що відповідачем-1 повністю відшкодовані матеріальні збитки, відповідно до звіту та сертифікату якості оцінки транспортного засобу. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на проведення звіту вважає необґрунтованими, оскільки зазначена операція була проведена позивачем за відсутності об`єктивної необхідності. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на відновлення стану та комплектності транспортного засобу вважає необґрунтованими, оскільки така виплата вже відбулася в межах відшкодування за страховим випадком. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на проїзд у таксі вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до квитанції з використаної послуги неможливо встановити маршрут поїздки. Позовні вимоги в частині стягнення витрат, понесених під час розгляду справи про притягнення відповідача-2 до адміністративної відповідальності вважає безпідставними, оскільки відповідач-2 визнав себе винним у вчиненні ДТП. Позовні вимоги в частинні відшкодування моральної шкоди вважає необґрунтованими, оскільки, відповідно до змісту позовної заяви та доданих додатків, відсутні будь-які відомості про травми позивача чи психічні розлади.

Позивачем до суду було надано відповідь на відзиви відповідача-1 та відповідача-2, в якій просив повернути без розгляду відзиви на позовну заяву відповідачів, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відзив на позовну заяву відповідача-1 просив повернути без розгляду у зв`язку з тим, що письмова заява не містить переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, клопотання, заперечення. Відзив на позовну заяву відповідача-2 просив повернути без розгляду у зв`язку з тим, що у представника відповідача-2 були відсутні повноваження на підписання відзиву, пропущено процесуальні строки на подання відзиву, документи та докази посвідчені неналежним чином.

У судове засідання з`явились позивач, представник позивача та представник відповідача-2. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити. Представник відповідача-2 повністю підтримав відзив на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив письмові пояснення в яких зазначив, що відповідач-1 виконав усі зобов`язання, які покладаються на страховика за законом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

11 квітня 2019 року між ТДВ «СК «Ю. ЕС. АЙ» та ОСОБА_3 було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО/0662743, забезпечений транспортний засіб KIA Cerato, державний номер НОМЕР_4 , франшиза за полісом 1000 грн., із страховим лімітом 100 000 грн. (а.с. 132).

19 липня 2019 року на перехресті вул. С. Петлюри, 11/106 та вул. Саксаганського у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля "KIA Cerato", державний номер НОМЕР_4 , під керуванням відповідача-2 та «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності позивачу.

По факту дорожньо-транспортної пригоди відносно відповідача-2, за невиконання вимог Правил дорожнього руху України, було складено адміністративний матеріал, який направлений до Шевченківського районного суду м. Києва для подальшого прийняття рішення.

09 жовтня 2019 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва відповідача-2 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 76,77).

19 липня 2019 року до ТДВ «СК «Ю. ЕС. АЙ» звернулась ОСОБА_1 із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов страхового полісу (а.с. 23).

05 листопада 2019 року ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 15291 (16057) за замовленням ТДВ «СК «Ю. ЕС. АЙ».

24 грудня 2019 року ТДВ «СК «Ю. ЕС. АЙ» згідно із страховим полісом, виходячи з акта виконаних робіт № 21-2898 від 24.07.19 р., звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 15291 (16057) від 05.11.2019, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 66 767,75 грн., що не заперечується сторонами.

Оцінка суду.

Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення:

- протиправна поведінка особи;

- настання шкоди;

- причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди;

- вина завдавача шкоди.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2019 р. у справі №761/29512/19 встановлено, що ОСОБА_3 19.07.2019 року о 00 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «KIA Cerato», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_5 , на перехресті вул. С. Петлюри, 11/106 та вул. Саксаганського в місті Києві, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki SX4», державний номерний знак НОМЕР_6 , внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, чим ОСОБА_4 порушив п. 8.7.3 (г) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок такої протиправної поведінки ОСОБА_3 було завдано шкоду володільцю автомобіля позивача. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2019 р. у справі №761/29512/19, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

Отже суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди володільцю застрахованого транспортного засобу.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників функціонує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22. 1 Ст. 22. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 12. 1 ст. 12 Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом за основу розрахунку розміру матеріальних збитків прийнято висновок експерта № 01-23/05 від 23 травня 2020 року, оскільки його виконано судовим експертом. Висновком експерта встановлено розмір матеріальних збитків, завданих позивачеві, у розмірі 86093,75 грн.

Судом встановлено, що відповідач-1 як страховик у відносинах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності сплатив позивачу 66767,75грн. страхового відшкодування.

Виходячи з висновку експерта №01-23/05 від 23.05.2020 судом встановлено, що розмір матеріального збитку, завданої позивачеві, унаслідок ДТП, на 29.11.2019 р., з урахуванням ПДВ, становить 86 093,75грн. (а.с. 219-232)

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО/0662743 встановлено суму страхової франшизи у розмірі 1 000 грн.

Виходячи з акта виконаних робіт № 21-2898 від 24.07.19 р. судом встановлено, що вартість евакуації транспортного засобу становила 800 грн.

Отже, керуючись положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд дійшов висновку, що сума страхового відшкодування має становити: 86 093,75 грн. матеріальних збитків, 800грн. витрат пов`язаних з евакуацією, з вирахуванням 1 000 грн. суми франшизи, тобто 85 893,75 грн. З урахуванням того, що відповідачем-1 було сплачено позивачеві 66 767,75 грн. сума недоотриманої страхової виплати становить 19 126 грн. З огляду на зазначене, суд відмовляє позивачеві в частині вимог стосовно стягнення з відповідача-1 15106,28 грн. матеріальних збитків, оскільки їх розмір не був підтверджений висновком експерта.

Враховуючи зазначене, суд також відмовляє позивачеві в частині вимог стосовно стягнення з відповідача-2 76743,59 грн. матеріальних збитків, як таких, що не були підтверджені висновком експерта.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Судом встановлено, що 19 липня 2019 року позивачем до відповідача-1 подана заява про виплату страхового відшкодування, отже 90-денний строк виплати спливає 17 жовтня 2019 року. 26 листопада 2019 відповідачем-1 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 58 577,34 грн. З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що позивач має право на стягнення пені за період з 18 жовтня 2019 року по 25 листопада 2019 року у розмірі 1 962,74 грн., виходячи із суми 58577,34 грн., яка була нарахована відповідачем-1. Враховуючи зазначене, суд відмовляє позивачеві у частині вимог стосовно стягнення пені на суму 2550, 18 грн.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Судом встановлено, що сума франшизи за страховим полісом складає 1 000 грн, що відповідно до зазначеного має бути сплачена відповідачем-2.

Судом встановлено, що позивачем було замовлено оцінку пошкоджень колісного транспортного засобу у ФОП ОСОБА_5 вартістю 2500 грн., стягнення суми якої є однією із позовних вимог. Суд вважає, що у позивача була відсутня об`єктивна необхідність у проведенні такої оцінки, оскільки відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначення розміру збитків є обов`язком страховика. Враховуючи зазначене, суд відмовляє позивачеві у частині вимог стосовно стягнення 2500 грн. на проведення оцінки пошкоджень колісного транспортного засобу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що вимога позивача стосовно стягнення з відповідача-2 1145 грн. вартості відновлення стану та комплектності транспортного засобу не підлягає задоволенню, з огляду на те, що розмір матеріальних збитків, встановлений судом на підставі висновку експерта, вже включає суму зазначеної вимоги.

У матеріалах справи наявна квитанція від 19.07.2019 року з використання послуг таксі за тарифом 160 грн. за 1 поїздку. Квитанція не має інформації з якої адреси, в який пункт призначення та за яких обставин була здійснена поїздка. Отже, позивачем не доведено, що така поїздка відбулася внаслідок ДТП, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у частині вимог стосовно стягнення з відповідача-2 160 грн. на проїзд у таксі.

Квитанціями № 37 та № 37/К3 позивач підтверджує факт сплати послуг КП «ЦОДР», яке повідомило відповідача про відсутність збоїв у роботі світлофорного об`єкту. На підставі зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача-2 1602,52грн. витрат, понесених під час розгляду справи про притягнення відповідача-2 до адміністративної відповідальності. Оцінивши наявні у справі матеріали, суд доходить висновку, що у позивача була відсутня необхідність замовлення таких послуг, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача-2 витрат, понесених позивачем під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача-2.

Судом встановлено, що відповідно до додатку №1 до договору про надання правової (правничої, професійної) допомоги № 019/19 від 04.10.2019 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 019/19/1 від 07.10.2019 року, акту №019/19/1 приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної допомоги) від 07.10.2019 року позивачем сплачено 3000 грн. за отримання правової допомоги. Відповідно до зазначених документів, правова допомога надавалася позивачеві під час розгляду справи про притягнення відповідача-2 до адміністративної відповідальності. Суд відмовляє позивачеві у частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача-2 3000грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати не були пов`язані з розглядом даної цивільної справи.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до абз. 1 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд під час розгляду справи дійшов висновку, що позивачеві завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, тяжкості вимушених змін у житті у зв`язку із неможливістю користуватися пошкодженим транспортним засобом, часу та зусиль, необхідних для тривалого відновлення попереднього стану транспортного засобу, а вина відповідача-2 підтверджена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2019 р. у справі №761/29512/19.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача-2 моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Відповідачами не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до квитанції про сплату судового збору, позивачем за подання позову сплачено 1398,97 грн. судового збору.

Позовні вимоги задоволені частково, а тому судовий збір потрібно покласти на відповідачів пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 22, 29 ,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.11, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 19 126(дев`ятнадцять тисяч сто двадцять шість)грн. 00 коп. страхового відшкодування, 1962(одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві)грн. 74 коп. пені.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 1000(одна тисяча)грн. 00 коп. розмір франшизи та 3000(три тисячі)грн. 00 коп. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 210(двісті десять)грн. 88 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 40(сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: