ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2943/20 Справа № 209/3611/19 Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкова О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", третя особа - Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С. про визнання протиправними і скасування рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

У листопаді 2019 року позивачем до суду першої інстанції подано заяву про забезпечення позову шляхом на майно відповідача, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа № 209/3611/19 за його позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» АКБ «ТАС-Комерцбанк», третя особа - державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. про визнання факту вселення незаконним, скасування рішення державного нотаріуса, повернення майна. 20 листопада 2019 року ним надано суду позовну заяву в новій редакції, згідно якої в обґрунтування своєї правової позиції він посилається на наступне: 03 грудня 2007 року між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк» () було укладено кредитний договір № 0316/1207/45-005, згідно умов якого (п. 1.1.) він отримав грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 27100 доларів СІЛА на строк до 03 грудня 2037 року для купівлі житлової нерухомості. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 03 грудня 2007 року між ним та АКБ «ТАС- Комерцбанк» було укладено іпотечний договір № 0316/1207/45-005-Z-l, згідно умов якого (п. 2) він передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . 21 жовтня 2019 року невідомі особи самовільно, всупереч встановленому законодавством порядку (зокрема, ЗУ «Про виконавче провадження») примусово здійснили його виселення з квартири шляхом пошкодження вхідних дверей у вказану квартиру, зміни замків, вивезення всього належного йому майна з квартири. 22 жовтня 2019 року з цього приводу він звернувся до Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради із заявою № 36542096 про отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Того ж дня він отримав інформаційну довідку № 185673878, з якої дізнався про те, що 27 грудня 2016 року державним реєстратором - державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33218854, згідно якого здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за новим власником - відповідачем. Як вбачається з офіційного сайту відповідача, основними видами господарської діяльності ТОВ «Кредитні ініціативи» є надання фінансових послуг та факторингові послуги. Це означає, що відповідач не зацікавлений у залишенні в своїй власності спірної квартири, а буде вживати дій для її подальшого продажу для відшкодування своїх витрат, які він поніс в зв`язку із укладеним договором факторингу щодо предмету іпотеки. Вказані обставини повною мірою свідчать про наявність обгрунтованого ризику відчуження спірної квартири відповідачем, що зробить неможливим виконання рішення по даній цивільній справі, оскільки актуальність скасування оскаржуваних рішень нотаріуса зникне, та виникне необхідність скасування невизначеної кількості нових реєстраційних дій та витребування майна у нових набувачів. Він має усі підстави побоюватись у подальшому ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду і вважає єдиним можливим засобом, передбаченим чинним законодавством, захисту своїх прав та майнових інтересів на даному етапі розгляду справи - забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в межах даної цивільної справи та вжито наступні заходи забезпечення позову:

- накладено арешт на майно ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Не погодившись із такою ухвалою, ТОВ "Кредитні ініціативи" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В своїй апеляційній скарзі, ТОВ "Кредитні ініціативи"посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Учасники справи своїм правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Кредитні ініціативи"не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду в частині обраного виду забезпечення позову у вигляді арешту змінити на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу в чуже володіння квартири АДРЕСА_1 , яка належить ТОВ "Кредитні ініціативи", з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на існування реальної загрози невиконання судового рішення. Крім того, обраний спосіб забезпечення позову, на думку суду першої інстанції, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Однак, колегія суддів не може погодитися з обраним способом забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник, звертаючись до суду першої інстанції, не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту. Не надав додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

Колегія суддів звертає увагу, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби, обмеженні права користування майном.

Накладаючи арешт на квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак, колегія суддів вважає такі висновки помилковими, оскільки суд першої інстанції не врахував, що обраний позивачем вид забезпечення позову - "накладення арешту на квартиру", неспівмірний із предметом позову "про визнання протиправними і скасування рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності".

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вищевикладених обставин, не перевірив наявності правових підстав у позивача заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, колегія суддів, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вищевказаного нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року (справа № 201/12570/18, провадження № 61-4591св19).

Заборона відчуження спірного нерухомого майна не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду підлягає зміні в частині застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ "Кредитні ініціативи" слід задовольнити частково та змінити вид забезпечення позову у даній справі з арешту на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу в чуже володіння квартири АДРЕСА_1 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи".

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"- задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року про забезпечення позову в частині обраного виду забезпечення позову у вигляді арешту змінити на заборону вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу в чуже володіння квартири АДРЕСА_1 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова