Справа № 758/4198/17
У Х В А Л А

про відмову у затвердженні мирової угоди

20 жовтня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну заяв сторін про затвердження мирової угоди та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Компанії з обмеженою відповідальністю «ФЕАРФІЛДС ЕНДЖЕНСТ ЛІМІТЕД», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданова Вікторія Миколаївна про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 (відповідач-1), КОВ «ФЕАРФІЛДС ЕНДЖЕНСТ ЛІМІТЕД» (відповідач-2, зареєстровано за законодавством Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії), в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить: 1) визнати недійсним односторонній правочин, вчинений відповідачем ОСОБА_2 , про передачу до статутного капіталу ТОВ «Конкорд Делюкс» при його створенні у якості внеску, як учасника, відповідно до протоколу зборів від 21.06.2012 року, майна, яке складається з: а) нежилих приміщень адміністративного корпусу першого поверху (в літ. Г), загальною площею 574,1 кв. м, за адресою - АДРЕСА_1 , що знаходиться в Печерському районі м.Києва; 2) витребувати від відповідача КОВ «ФЕАРФІЛДС ЕДЖЕНСТ ЛІМІТЕД» вказане майно; 3) скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачем КОВ «ФЕАРФІЛДС ЕДЖЕНСТ ЛІМІТЕД» на вказане майно, прийняте ПН КМНО Богдановою В.М. за № 923510 від 14.05.2013 р.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 16.06.2017 р.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.), в зв`язку з чим розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження.

28.09.2020 р. від позивача, відповідача-1 та представника відповідача-2 надійшла спільна заява про укладення і затвердження мирової угоди та надано суду підписану мирову угоду, згідно якої сторони врегулювали спір на підставі взаємних поступок та вирішили: 1) визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на нежилі приміщення адміністративного корпусу першого поверху (в літ. Г), загальною площею 574,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; 2) ОСОБА_2 звернутись за державною реєстрацією права власності на нежилі приміщення адміністративного корпусу першого поверху (в літ. Г), загальною площею 574,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , до будь-якого з державного реєстратора.

До початку судового засідання представником позивача, відповідачем-1 та представником відповідача-2 подані заяви про розгляд питання про затвердження мирової угоди без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву про затвердження мирової угоди, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

В силу ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись в березні 2017 р. до суду, зазначає про порушення його права власності на вказане в позові спірне нерухоме майно, вказуючи, що відповідач-1 ОСОБА_2 без його згоди передала дану нерухомість, яке є спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача-1, відповідно до протоколів зборів від 21.06.2012 р. до статутного капіталу ТОВ «Конкорд Делюкс», яке згідно відкритих відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа припинено за записом в Реєстрі ще 28.04.2014 р.

При цьому за умовами мирової угоди позивач та представник відповідача-2 (має повноваження на укладання мирової угоди за довіреністю від 14.09.2020 р.) погоджуються на визнання за відповідачем-1 ОСОБА_2 права власності на нежилі приміщення адміністративного корпусу першого поверху (в літ.Г) за адресою: АДРЕСА_2 , право власності яке, згідно матеріалів справи, ще з 14.05.2013 р. належить КОВ «ФЕАРФІЛДС ЕДЖЕНСТ ЛІМІТЕД» за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.05.2013 р.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 207 ЦПК України).

Також, виходячи з положень ст.ст. 11,13, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода має відповідати загальними принципами цивільного законодавства та підлягає виконанню.

Отже, за своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами та є завершенням судового провадження.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Тобто, мирова угода є двостороннім правочином, здійснена на вільному волевиявленні сторін, спрямована на врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Метою мирової угоди має бути врегулювання спору, що виник між сторонами у справі, тобто спору який є предметом судового розгляду. При цьому, мирова угода має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, її умови не мають суперечити закону чи порушувати права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Предметом даного судового розгляду є питання недійсності одностороннього правочину щодо передачі відповідачем ОСОБА_2 нерухомого майна (нежилі приміщення по АДРЕСА_3 ) до статутного капіталу ТОВ «Конкорд Делюкс» та витребування цього майна зі скасуванням державної реєстрації.

Між тим, умови мирової угоди стосуються визнання права власності за ОСОБА_2 на окремий спірний об`єкт нерухомого майна. Тобто, фактично умови мирової угоди стосуються правовідносин, що не є предметом спору, при цьому лише щодо одного спірного об`єкту нерухомості, а тому його укладення не може свідчити про врегулювання саме спірних правовідносин, що виникли між сторонами у справі. При цьому в тексті мирової угоди взагалі ніяким чином не обгрунтовано вихід сторін за межі предмету судового розгляду.

Суд вважає, що дана мирова угода укладена не в рамках реалізації права врегулювання спору з виходом за межі спору, а відносно інших правовідносин, які не були предметом спору у даному судовому провадженні.

Отже, дослідивши текст мирової угоди, суд дійшов висновку, що у затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись стст.207, 258-260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні мирової угоди від 28.09.2029 р. у цивільній справі № 758/4198/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Компанії з обмеженою відповідальністю «ФЕАРФІЛДС ЕНДЖЕНСТ ЛІМІТЕД», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданова Вікторія Миколаївна про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Продовжити судовий розгляд справи.

В судовому засіданні оголосити перерву на 25.03.2021 р. о 09.45 год.

Про час та місце розгляду справи повідомити учасників справи.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяН. М. Ларіонова