Справа № 212/5885/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Бесараб О.В., без участі сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ВИКОНАВЧІЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ В ОСОБІ ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом визнання особи втратившою право користування квартирою,-
В серпні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила: визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Мотивуючи свою заяву тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.09.2014 року та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 06.12.2006 року вона є власником ѕ частки квартири АДРЕСА_2 . У вищевказаній квартирі, окрім неї, зареєстрований ОСОБА_2 з 29.09.2015 року. На день звернення до суду місце проживання відповідача не відомо, він не є членом сім`ї. Отже, всі комунальні послуги за користування квартирою сплачує позивачка, відповідач в утриманні житла участі не бере, особисті його речі в квартирі відсутні і взагалі квартирою не цікавиться. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, що унеможливлює оформити субсидію, тому вимушена звернутися з цим позовом до суду.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку та за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву та будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.
Представник третьої особи Симоненко О. до суду не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, рішення просила прийняти згідно чинного законодавства.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, будь яких клопотань на адресу суду від неї не надходило
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд).
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником ѕ частин квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 від 06.12.2006 року та Свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.09.2014 року (а.с. 8; 11; 13).
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № _235729953 від 07.12.2020 року підтверджено, що ОСОБА_1 є власником ѕ частин квартири АДРЕСА_2 ( а.с.60-63)
Згідно свідоцтва № Ж1821 від 06.12.2006 року про право власності на житло , виданого ОРГАНОМ ПРИВАТИЗАЦІЇ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ј частка квартири АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 8).
За адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою № 18 КРИВОРІЗЬКОЇ ОБ`ЄДНАНОЇ МІСЬКОЇ ДОВІДКОВО ІНФОРМАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ від 23.07.2020 року (а.с. 18).
Згідно актів про не проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , який скріплений відбитком печаті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЮТ2011», відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1 , з грудня 2017 року (а.с. 14-17).
За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.7 ст. 319 ЦК України)
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Отже власник майна, здійснює право своєю волею, а тому може вчиняти щодо майна будь-які дії. Власник вправі розпоряджатися належним йому майном в абсолютний спосіб, за своєю волею, яка обмежується тільки законом, оскільки суб`єктивне право власності є абсолютним.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні майном, яке належить йому на праві власності.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватись судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
У всякому разі неможливість для власника здійснювати фактичне користування житлом (як і будь-яким нерухомим майном) через його зайняття іншими особами не означає втрату власником володіння такою нерухомістю.
Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 353/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18).
Тому усунення в судовому порядку відповідних перешкод у реалізації права власника відбувається за допомогою негаторного, а не віндикаційного позову.
Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 14-64цс20.
З аналізу даних норм права, враховуючи, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 в квартирі обмежує позивачку у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, відповідач не є членом сім`ї власника житла, за місцем своєї реєстрації з грудня 2017 року не мешкає, при цьому доказів що хтось чинив йому перешкоди у користуванні житлом не надано, відповідно є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн., а тому, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст.319,321,383, 391, 405, 406 ЦК України, ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 223, 259, 265 268, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ВИКОНАВЧІЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ В ОСОБІ ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом визнання особи втратившою право користування квартирою - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 сплачений нею судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: ВИКОНАВЧІЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ В ОСОБІ ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН місцезнаходження: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, 2,

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце мешкання за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено24 грудня 2020 року.

Суддя: І. Б. Чайкін