Справа № 444/1974/19 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3460/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а:

31 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила присудити їй з відповідача аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на дитину, хоча є здоровою і працездатною особою, офіційно не працює, але їздить на заробітки за кордон.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, з 31.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Визначено, що розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи і ухвалити нове рішення про стягнення з нього у користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що він працює в ТОВ «Львіввторресурси» на посаді вантажника і має постійний дохід з жовтня 2018 року, а тому аліменти необхідно було визначити в частці від його заробітку, розмір якої на одну дитину відповідно до закону становить 1/4 частину заробітку (доходу) платника.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що судді з 10 по 13 березня 2020 року включно перебували у відпустці, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03.03.2020 року, є дата складення повного судового рішення 16.03.2020 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.09.2016 року у Жовківському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівської області, актовий запис №132, в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4, 5).

Дитина проживає разом із матір`ю позивачем ОСОБА_2 , а батько відповідач ОСОБА_1 проживає окремо, що сторонами визнається.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.181 СК України, той з батьків, з яким проживає дитина, має право на одержання матеріального утримання (аліментів) на дитину від іншого з батьків, який проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК).

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, які мають істотне значення.

За вимогами частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, проте, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника.

Згідно з частиною п`ятою статті 183 СК України, визначення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів застосовується в обов`язковому порядку при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу.

Враховуючи наведені вище норми закону й те, що відповідач у суді першої інстанції визнав предявлений до нього позов, що підтверджується його заявою від 16.09.2019 року (а.с.18), і таке визнання не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки у відповідача немає інших дітей та непрацездатних утриманців, а довідкою, долученою до апеляційної скарги, відповідач лише підтвердив наявність у нього постійного доходу, тому у колегії суддів немає правових підстав для іншого висновку по суті вирішення спору, ніж того, якого дійшов суд першої інстанції, про задоволення позовних вимог позивача, доводи апеляційної скарги не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 березня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.