Справа № 658/744/16-ц
(провадження № 2/658/73/20)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Каховка Херсонської області

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ганжевої В.Г.,

представника позивача ОСОБА_8

представників відповідачів Мозгового А.В., Нероди В.Ю.,

у відкритому судовому засіданні розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Іолана», товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Тім», малого приватного підприємства «Фірма «Ерідон», третя особа Каховський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України /м. Одеса/ - про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису й арешту,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно, виключення з акту опису й арешту майна.

В позовній заяві, письмових поясненнях представника позивача (т.с. 1 арк. 4 - 8, 72 - 76, 165 - 169; т.с. 3 арк. 139 - 149, 265 - 268), поясненнях, наданих представником позивача в судовому засіданні, викладено наступну позицію.

ОСОБА_1 є головою ФГ «Іолана».

16 лютого 2016 року державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ у зведеному виконавчому провадженні № 49140058, боржником в якому є ФГ «Іолана», при примусовому входженні до земельної ділянки, належної ОСОБА_1 на праві приватної власності, складено акт опису й арешту, до якого включено: склад з морозильними камерами (дах металевий, двоє металевих воріт, шириною 18 м., довжиною 30 м.), теплиці без фундаменту - 2 шт. (довжиною 67 м., шириною 9 м.), теплиці без фундаменту - 14 шт. (довжиною 30 м., шириною 9 м.), компресор марки FRASCOLD - 2 шт., бочку (напівпричеп, червоного кольору, заводський № 080352 , загальною масою 14 300 кг, типу МСТ - 10, 2009 року випуску, без державного номера).

На момент опису та арешту майна земельна ділянка не перебувала в користуванні ФГ «Іолана». Перелічене майно не передавалося до складеного капіталу господарства, не придбавалося ним на підставі цивільно-правових угод.

Будівельний склад з морозильними камерами, відображений в акті опису, не є нерухомим майном, не зданий в експлуатацію, збудований позивачем із придбаних ним особисто матеріалів (плит заборних, висотою 2 м., шириною 0,05 м., довжиною 6 м. - 28 шт., металевих труб, діаметром 270 мм, висотою 5 м. - 24 шт., металевого профілю, загальною площею 600 кв.м., інших допоміжних будівельних матеріалів).

Компресори марки FRASCOLD - 2 шт. також були придбані ОСОБА_1 за власні кошти.

Будівництво складу та теплиці відбувалося протягом тривалого часу, документи на придбання будівельних матеріалів частково втрачені.

Указані будівельні матеріали на день опису та арешту майна на балансі ФГ «Іолана» не обліковувалися, не є власністю господарства.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просив:

-визнати за ним право власності на плити заборні (висотою 2,0 м. шириною 0,05 м., довжиною 6 м.) - 28 шт.; металеві труби (діаметром 270 мм., висотою 5 м.) - 24 шт., металевий профіль (загальною площею 600 кв.м.), компресори «FRASCOLD» - 2 шт., з яких складається склад, включений до акту опису і арешту майна; каркаси теплиці (довжиною 67 м., шириною 9 м) - 2 шт., каркаси теплиць (довжиною 30 м., шириною 9 м.) - 14 шт., з яких складаються теплиці, включені в акт опису і арешту майна; бочку-напівпричіп (червоного кольору, заводський № 080352 , загальною масою 14 300 кг., типу МСТ -10, 2009 року випуску);

-виключити з акту опису й арешту майна від 16 лютого 2016 року, складеного головним державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ Танчик В.П. у зведеному виконавчому провадженні № 49140058 склад з морозильними камерами (дах металевий, двої металевих воріт, шириною 18 м., довжиною 30 м.), теплиці без фундаменту - 2 шт. (67 м. довжиною, 9 м. шириною) - 2 шт., теплиці без фундаменту (30 м. довжиною, 9 м. шириною) - 14 шт., компресор марки FRASCOLD - 2 шт., бочку-напівпричіп (червоного кольору, заводський № 080352 , загальною масою 14 300 кг., типу МСТ -10, 2009 року виписку, без державного номера).

В судове засідання представник відповідача - ФГ «Іолана» не з`явився.

Від представника ФГ «Іолана» Ярославцевої А.В. надішли письмові пояснення щодо позову (т.с. 1 арк. 102; т.с. 3 арк. 309 - 310), які містять заяву про визнання позову.

Суд не приймає до уваги вказані письмові пояснення. Довіреність представника ФГ «Іолана» - Ярославцевої А.В. від імені юридичної особи (т.с. 3 арк. 311) видана головою ФГ «Іолана» - ОСОБА_1 (підписана ОСОБА_2 ).

Відповідно до ч. 2 - ч. 4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство», голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Як зазначено в п.12.2 ст. 12 Статуту ФГ «Іолана», голова господарства може доручати виконувати своїх обов`язки і використовувати права голови одному з членів господарства.

Відповідно до статуту ФГ «Іолана», ОСОБА_3 не є членом цього фермерського господарства. Даних про те, що вона працює в фермерському господарстві за контрактом суду не надано.

Суд вважає, що позивач - голова ФГ «Іолана» ОСОБА_1 , самостійно обираючи представника ФГ «Іолана» в даній цивільній справі, діяв умовах конфлікту інтересів, якому мав можливість запобігти, реалізувавши приписи ч. 4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство.

Від відповідача - ТОВ «Грін Тім» надійшов відзив.

У відзиві (т.с. 1 арк. 137 - 139, 232 - 234), поясненнях, наданих представником «Грін Тім» в судовому засіданні, викладено наступні заперечення проти позову.

Майно, на яке позивач просить визнати за ним право власності, знаходиться на земельній ділянці, площею 13,9 га, яка перебуває у власності останнього. Зазначене майно не можливо перемістити із земельної ділянки позивача без його знецінення та зміни призначення, тобто в силу ст. 1 Закону України «Про оцінку земель», ст. 14 Податкового кодексу України, воно є земельним поліпшенням - невід`ємною частиною земельної ділянки. Статут ФГ «Іолана» містить посилання на вказану земельну ділянку як на землі цього господарства. Під час опису і арешту майна позивач не виказував жодних зауважень чи заперечень щодо права власності ФГ «Іолана» на нього.

Надані на підтвердження набуття права власності на будівельні матеріали, компресори та бочку-напівпричеп квитанції та накладні викликають сумнів щодо їх достовірності та мають ознаки фальшивості: на печатках ПФ «Світанок» відсутній ідентифікаційний код юридичної особи, а згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватна фірма «Світанок» (Закарпатська область) відсутня як в переліку діючих підприємств, так і в переліку припинених.

При цьому, зазначені квитанції та накладні не відповідають вимогам Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку - в них не зазначене місце складання, частина особистих підписів відсутня взагалі, а частина наявних підписів не надає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підставі поданих позивачем документів не можливо встановити фактичну передачу ТМЦ, місце передачі (яким чином одержувач отримав габаритний товар, для переміщення якого можливо потрібен автотранспорт, крани).

Квитанції до прибуткових касових пронумеровані не в хронологічному порядку, деякі їх номери подвоєні. В порушення ст. 208 ЦК України, оскільки оплата по видаткові накладній РН-0000002 від 15 грудня 2011 року здійснювалася з відстрочкою, відсутній будь-який договір між юридичною та фізичною особами та будь-яке посилання на такий договір в самій видатковій накладній.

Крім того, додані документи унеможливлюють ідентифікацію потреб, для яких придбавалися матеріали, та не доказують, що використовувалися вони для будівництва складу з морозильними камерами, оскільки, як вбачається з фотографій, зроблених під час опису майна, як на земельній ділянці, площею 13,9 га, так і вдома у позивача, що одночасно є юридичною адресою ФГ «Іолана, існують інші об`єкти з плит та металоконструкцій, інші будівлі, теплиці, споруди.

Від відповідача МПП «Фірма Ерідон» надійшли письмові пояснення щодо позову.

В письмових поясненнях (т.с. 1 арк. 51 - 52; т.с. 3 арк. 94 - 96, 260 - 262) та в наданих в судовому засіданні представником МПП «Фірма Ерідон» поясненнях, викладено наступні заперечення проти позову.

Позивачем не надано доказів права власності на майно, про виключення якого з акту опису і арешту заявлені вимоги. Зазначене майно не можливо перемістити із земельної ділянки позивача без його знецінення та зміни призначення, тобто в силу ст. 1 Закону України «Про оцінку земель», ст. 14 Податкового кодексу України, воно є земельними поліпшеннями - невід`ємною частиною земельної ділянки.

Додані позивачем квитанції та накладні не дають змоги ідентифікувати чи придбавалися та для яких саме потреб відповідні матеріали, чи використовувалися вони для будівництва складу з морозильними камерами, теплиць, чи таке будівництво було здійснено, чи саме ці матеріали були використані у будівництві теплиць та складу, на які позивач намагається визнати право власності. Крім того вказані документи не відповідають вимогам щодо первинних документів та складені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в них відсутні місце складання та частина особистих підписів, частина підписів не дає змогу ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні відповідної господарської операції. На підставі цих документів не можливо встановити факт та місце передачі відповідних ТМЦ, факт переходу права власності від продавця до покупця. Крім того, позивачем не надано документів, які посвідчують факт доставки відповідних ТМЦ, оскільки останні є великогабаритними. При цьому, надана позивачем накладна ПФ «Світанок» № 23/3 датована 23 березня 2016 року, тобто після складення акту опису й арешту майна.

Від третьої особи надійшли письмові заперечення проти позову та заява про розгляд справи за відсутності її представника.

В письмових поясненнях (т.с. 1 арк. 21 - 26, 215 - 220; т.с. 3 арк. 62 - 66) викладено наступні заперечення проти позову.

Під час примусового виконання рішень суду, боржником за якими є ФГ «Іолана», на підставі ухвали суду здійснене примусове проникнення до земельної ділянки, наданої позивачу у власність для ведення селянського (фермерського) господарства. В результаті вказаної виконавчої дії в присутності голови ФГ «Іолана» Кушнерука М.І., його представника та представників сторін виконавчого провадження виявлено майно, належне ФГ «Іолана», яке підлягало опису та арешту (зокрема й те, вимоги про визнання права власності на яке заявлені). Під час складення акту опису і арешту позивач не заперечував належності вказаного майна боржнику. Під час проведення виконавчих дій державний виконавець діяв відповідно до повноважень, наданих йому законом.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту серії ІІ - ХС № 019931 (т.с. 1 арк. 9), ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 13,9 га, розташована на території Дудчинської сільської ради Каховського району. Цільове призначення земельної ділянки: ведення селянського (фермерського) господарства.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 2 арк. 155 - 156).

Державна реєстрація ФГ «Іолана» проведена 11 липня 2000 року (т.с. 1 арк. 160 - 162).

Відповідно до п. 1.2 ст. 1, п. 2.6 ст. 2, п. 3.1. ст. 3, п. 8.1., п. 8.2 ст. 8 нової редакції статуту ФГ «Іолана», зареєстрованої 21 квітня 2015 року (т.с. 1 арк. 123 - 136, 193 - 204), засновником та головою ФГ є ОСОБА_1 , членами ФГ - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . До земель господарства належать земельні ділянки, що належать господарству як юридичній особі, членам господарства на праві приватної власності, земельні ділянки, що використовуються господарством на умовах оренди. ФГ «Іолана» створено на території Дудчинської сільської ради Каховського району на земельній ділянці, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Дудчинської сільської ради Каховського району, наданої на праві постійного користування землею ОСОБА_1 , площею 40,8 га, в межах згідно з планом, для створення фермерського господарства, згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ІV - ХС № 01085, та із земель площею 40,8 га, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Дудчинської сільської ради Каховського району, наданої на праві приватної власності на землю ОСОБА_1 , площею 13,9 га в межах згідно з планом, для створення фермерського господарства, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ - ХС № 019931.

30 листопада 2015 року проведено державну реєстрацію змін до статуту ФГ «Іолана» (т.с. 1 арк. 135 - 136, 190 - 192) - викладено в новій редакції п. 8.2. статуту: ФГ «Іолана» створене на території Дудчинської сільської ради Каховського району на земельній ділянці, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Дудчинської сільської ради Каховського району, наданої на праві постійного користування землею ОСОБА_1 , площею 26,90 га, в межах згідно плану для створення фермерського господарства, згідно з державним актом серії ІV-ХС № 01085.

13 жовтня 2015 року, 21 жовтня 2015 року господарським судом Херсонської області видані накази про примусове виконання рішеннь цього ж суду від 24 вересня 2015 року, від 29 вересня 2015 року, (т.с. 2 арк. 28, 29), про стягнення з ФГ «Іолана» на користь МПП Ф «Ерідон» основного боргу в сумі 883 569,67 грн., інфляційних - 439 259,05 грн., судового збору - 25 456,57 грн.; основного боргу - 1 805 533,44 грн., інфляційних витрат - 785 029,88 грн., витрат по оплаті судового збору - 51 811,27 грн.

03 листопада 2015 року господарським судом Херсонської області виданий наказ (т.с. 1 арк. 30) про примусове виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2015 року про стягнення з ФГ «Іолана» на користь ТОВ «Грін Тім» заборгованості в загальній сумі 948 682 грн.

На підставі зазначених наказів головним державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ Танчик В.П. 27 жовтня 2015 року та 05 листопада 2015 року відкриті виконавчі провадження (т.с. 1 арк. 31 - 33).

27 жовтня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ Танчиком В.П. у виконавчому провадженні № 49140058 винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ФГ «Іолана» та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна боржника (т.с. 2 арк. 176 - 180).

26 січня 2016 року Каховським міськрайонним судом надано дозвіл працівникам ВДВС Каховського МРУЮ на примусове проникнення до земельної ділянки, площею 40 га, наданої ОСОБА_1 для створення фермерського господарства, згідно з державними актами серії ІV - ХС № 01085 та серії ІІ - ХС № 019931 (т.с. 1 арк. 10).

16 лютого 2016 року державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ у зведеному виконавчому провадженні № 49421711 проведено опис та арешт майна боржника ФГ «Іолана» (т.с. 1 арк. 11 - 12), зокрема складу з морозильними камерами (дах металевий, двоє металевих воріт, шириною. 18 м., довжиною 30 м.), теплиць без фундаменту (довжиною 67 м., шириною 9 м) - 2 шт., теплиць без фундаменту (довжиною 30 м., шириною 9 м.) - 14 шт., компресорів марки FRASCOLD - 2 шт., бочки-напівпричепу (червоного кольору, заводський № 080352 , загальною масою 14 300 кг., типу МСТ -10, 2009 року виписку, без державного номера).

Відповідно до квитанції від 23 березня 2010 року № 22 та накладної від 23 березня 2016 року № 23/03 (т.с. 1 арк. 171 - 172; т.с. 2 арк. 33 - 34), ОСОБА_1 придбано в ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) 10 каркасів тепличних (у розібраному вигляді, розміром 30/9 з 12 дуг), вартістю 6 500 грн.

Згідно з квитанцією від 16 березня 2010 року № 17 та накладною від 16 березня 2010 року № 16/03 (т.с. 1 арк. 173 - 174; т.с. 2 арк. 31 - 32), ОСОБА_1 придбано в ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) 10 каркасів тепличних (у розібраному вигляді, розміром 30/9 з 12 дуг), вартістю 6 500 грн.

Як зазначено в квитанції від 17 травня 2010 року № 2 та накладній від 17 травня 2010 року № 17/05 (т.с. 1 арк. 175 - 176; т.с. 2 арк. 35 - 36), ОСОБА_1 придбано в ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) ферму металеву (10 м) - 20 шт. та труби металеві (діаметром 270 мм, довжиною 5 м) - 30 шт., на загальну суму 9 900 грн.

В квитанції від 29 травня 2010 року б/н та в квитанції від 28 травня 2010 року № 4 (т.с. 1 арк. 177 - 178; т.с. 2 арк. 38 - 39) зазначено про оплату ОСОБА_1 ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) за профнаст., лист металевий 2 350 грн. за профнаст., лист металевий - 9 000 грн. В накладній, виданій ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закрпатської області), від 28 травня 2010 року № 28/05 (т.с. 1 арк. 179; т.с. 2 арк. 37) зазначено про одержання ОСОБА_1 профнаст. - 600 кв.м., листів металевих (125х250) - 50 шт. на суму 11 350 грн.

На підтвердження придбання ОСОБА_1 в ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) з 16 плит з/б (б/у, розміром 6 200*2000*60) та 16 плит з/б (б/у, розміром 6 200*2000*60) позивачем надано квитанцію від 23 червня 2010 року № 3 та накладну від 23 червня 201_ року, квитанцію від 03 червня 2010 року № 7 та накладну від 03 червня № 03/06 (т.с. 1 арк. 180 - 183; т.с 2 арк. 40 - 43).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація про приватну фірму «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) відсутня (т.с. 1 арк. 235).

Згідно з видатковою накладною від 15 грудня 2011 року № РН-0000002 та квитанцій від 15 грудня 2011 року № 1, від 16 грудня 2011 року № 3, від 19 грудня 2011 року № 2, від 20 грудня 2011 року № 2 (т.с. 1 арк. 184 - 188; т.с 2 арк. 44 - 47), ОСОБА_1 придбано в ПФ «Техно-Пак» (м. Херсон) два компресори «FRASCOLD» та бочку напівпричеп, зав № 080352, на загальну суму 35 000 грн.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство», права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77 - 80 ЦПК України).

Суд вважає, що на день накладення арешту на все нерухоме і рухоме майно боржника «Іолана» (27 жовтня 2015 року) та протягом тривалого часу до цього, право володіння та користування земельною ділянкою, площею 13,9 га, розташованій на території Дудчинської сільської ради Каховського району, належній ОСОБА_1 на підставі державного акту серії ІІ-ХС № 019931, здійснювало ФГ «Іолана».

Позивачем не доведено, що склад з морозильними камерами та теплиці, вимоги про виключення з акту опису яких заявлено, збудовані особисто ним, за його власні кошти та в період, який не охоплюється правом володіння та користування вказаною земельною ділянкою фермерським господарством.

Надані на підтвердження квитанції та накладні, видані ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) суд до уваги не приймає у зв`язку із відсутністю даних про фактичне існування продавця. До того ж, даних про те, що саме з цих матеріалів збудовані вказаний склад і теплиці суду не надано.

При цьому суд враховує, що:

-накладна № 23/03 (т.с. 1 арк. 171 - 172; т.с. 2 арк. 33 - 34), про одержання ОСОБА_1 від ПФ «Світанок» (м. Ужгород Закарпатської області) 10 каркасів тепличних (у розібраному вигляді, розміром 30/9 з 12 дуг), вартістю 6 500 грн., датована 23 березня 2016 року, тобто видана після складення оскаржуваного акту опису та звернення позивача до суду з цим позовом;

-в первісній позовній заяві від 01 березня 2016 року ОСОБА_1 зазначав, що каркаси теплиць виготовлялися ним самостійно з металевого швелеру, довжиною 11,4 м. - 176 шт., право власності на які він й просив визнати (т.с. 1 арк. 4 - 8, 72 - 76). Визначився позивач із видом будівельних матеріалів, які, як він вказує, були витрачені ним на будівництво теплиць лише 02 серпня 2016 року (т.с. 1 арк. 165 - 169) - одночасно з поданням копій квитанції та накладних, виданих ПФ «Світанок» та ПП «Техно-Пак» (т.с. 1 арк. 170 - 188).

Крім того, позивачем не подано доказів, які вказують на кількість та вид будівельних матеріалів, витрачених на будівництво складу з морозильними камерами та теплиць.

На підтвердження придбання двох компресорів марки FRASCOLD позивачем надано накладну від 15 грудня 2011 року № РН-0000002 та квитанції від 15 грудня 2011 року № 1 від 16 грудня 2011 року № 3, від 19 грудня 2011 року № 2 , від 20 грудня 2011 року № 2.

Проте, суду не надано доказів, що саме ці компресори описані та арештовані державним виконавцем.

Видаткова накладна та квитанції до неї не можуть бути доказом набуття права власності на транспортний засіб - бочку-напівпричеп

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в редакції, чинній на 15 грудня 2011 року, причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, в редакції чинній на 15 грудня 2011 року (далі - Порядок), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно з п. 8 Порядку, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:

-довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

-договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби;

-копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками;

-транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

-довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

-акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

-вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

-договір фінансового лізингу.

Суд вважає, що дані про оплату транспортного засобу без реальної його реєстрації за покупцем у вищезазначеному вище порядку, є очевидно не достатніми доказами набуття права власності.

Сам по собі факт розташування складу та теплиць на земельній ділянці позивача (з урахуванням того, що вказана земельна ділянка протягом тривалого часу перебувала у володінні та користуванні фермерського господарства) та іншого майна, правомірність опису якого оспорюється, не доводить факту набуття ОСОБА_1 права власності на це майно.

Посилання представника позивача на неправильне визначення арештованого складу та теплиць нерухомим майном, неперебування цього майна на балансі фермерського господарства, відсутність в ФГ «Іолана» правовстановлюючих документів на це майно та неможливість його реалізації за таких умов, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини (за їх існування) можуть впливати на права сторін у виконавчому провадженні, до складу яких позивач не належить.

Недоведеність права власності позивача на спірне майно є підставою для відмови в задоволенні вимог як про визнання права власності, так і про виключення майна з акту опису і арешту.

Керуючись ст.ст. 3 - 10, 13, 18, 76 - 82, 263 - 265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до фермерського господарства «Іолана» (юридична адреса: с. Дудчине Каховського району Херсонської області, вул. Будівельників, 14; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37871349), товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Тім» (юридична адреса: м. Каховка Херсонської області, Чаплинське шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37249019), малого приватного підприємства «Фірма «Ерідон» (юридична адреса: с. Княжичі Києво-Святошинського району Київської області, Воздвиженська, 46; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 19420704), третя особа Каховський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України /м. Одеса/ (юридична адреса: м. Каховка Херсонської області, вул. Велика Куликовська, 160; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 34997460) про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису й арешту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків