КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/4691/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Нежури В.А., Сержанюка А.С.,

при секретарі Перебитюку А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про скасування рішення, зобов`язати вчинити дії та стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в Бориспільський міськрайонний суд Київської області з позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - відповідач, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ДП «МА «Бориспіль»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» (далі - третя особа, ТОВ «Інтеравіа») про скасування рішення, зобов`язати вчинити дії та стягнення шкоди в якому просив: скасувати рішення аеропортового комітету з авіаційної безпеки Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 04 жовтня 2018 року № 90-29-15, в частині відмови в наданні водію самохідних механізмів (2-ї категорії) в Групі водіїв самохідних механізмів Підрозділу з наземного обслуговування Дирекції з наземного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прав доступу до контрольованих зон Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»; зобов`язати Службу авіаційної безпеки Державного підприємства ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» розблокувати особисту перепустку водія самохідних механізмів (2-ї категорії) в Групі водіїв самохідних механізмів Підрозділу з наземного обслуговування Дирекції з наземного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 24 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначав, що він працював в ТОВ «Інтеравіа» на посаді водія самохідних механізмів (2-ї категорії) в Групі водіїв самохідних механізмів Підрозділу з наземного обслуговування Дирекції з наземного обслуговування з травня 2017 року. Його посадові обов`язки полягали у здійсненні транспортування, розвантаження/завантаження вантажу, багажу, пошти у/з повітряне судно, експлуатації та управлінні наземною технікою, яка використовується при наземному обслуговуванні повітряних суден. Місцем його роботи є перон аеропорту, який є режимною зоною, доступ до якої здійснюється на підставі перепусток, виданих ДП «МА «Бориспіль».

Вказав, що 04 жовтня 2018 року аеропортовий комітет з авіаційної безпеки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» прийняв рішення про відмову йому у праві доступу до контрольованих зон аеропорту.

На підставі цього рішення, була вилучена перепустка, видана на ім`я ОСОБА_1 , та передана в бюро перепусток. Підставою такого рішення були обставини, які сталися 11 вересня 2018 року під час завантаження багажу пасажирів рейсу PS 71 «Київ-Дніпро».

Так, співробітником служби авіаційної безпеки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» було виявлено його несанкціонований доступ до валізи пасажира. Проте позивач вказував, що не приймав участі у несанкціонованому доступі до багажу пасажирів рейсу PS 71 «Київ-Дніпро», кримінальне провадження не відкрито, натомість його позбавили права на працю, оскільки обмежили доступ до місця роботи. У зв`язку з відмовою позивачу у праві доступу до контрольованих зон аеропорту та вилученням перепустки, він позбавлений можливості виконувати посадові обов`язки в зв`язку з чим зазнав моральних та душевних страждань, які оцінив у розмірі 24 000 грн.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача ОСОБА_3 зазначив, що несанкціонований доступ до багажу, який вже пройшов процедуру контролю на безпеку, створює ризик розміщення на борту повітряного судна предметів або матеріалів, які ставлять загрозу для безпеки авіації. З огляду на виявлення факту порушення позивачем несанкціонованого доступу до валізи пасажира, аеропортовим комітетом з авіаційної безпеки з метою забезпечення належного рівня авіаційної безпеки вжито адекватні заходи у вигляді відмови позивачу у праві доступу до контрольованих зон ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Також вказував, що позивач не перебуває ні в трудових, ні в будь-яких інших відносинах з відповідачем, що виключає існування будь-яких зобов`язань перед позивачем. Вважає, що відмову позивачу у доступі до контрольованої зони не можна розглядати як порушення його права на працю, а є виключно заходом, спрямованим на забезпечення достатнього рівня авіаційної безпеки.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення шкоди, задоволено частково.

Скасовано рішення, викладене в протоколі засідання аеропортового комітету з безпеки від 04 жовтня 2018 року № 90-29-15 в частині позбавлення ОСОБА_1 доступу до контрольованих зон ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». В іншій частині, позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення викладеного в протоколі засідання аеропортового комітету з безпеки від 04 жовтня 2018 року № 90-29-15 щодо позбавлення позивача доступу до контрольованих зон ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Ухвалити у справі нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що суд першої інстанції зробив хибний висновок щодо того, що позивач не приймав жодної участі у несанкціонованому доступі до валізи пасажира, а тому рішення суду в частині скасування рішення про відмову позивачу в праві доступу до контрольованих зон підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказував, що при вирішенні питання про відмову позивачу у доступі до контрольованих зон обставини, які сталися 11 вересня 2018 року, розглядалися аеропортовим комітетом з авіаційної безпеки в розрізі вимог законодавства у сфері авіаційної безпеки. У зв`язку з наведеним, відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення аеропортового комітету з авіаційної безпеки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» - адвокат Приходько Я.М. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Позивач, представник позивача, інші особи, які є учасниками справи, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується доказами. які є у справі, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно до ст. 264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Як встановлено судом, наказом Генерального директора ТОВ «Інтеравіа» № 117-о/с від 26 квітня 2017 року, з 01 травня 2017 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду водія самохідних механізмів (2-ї категорії) в Групу водіїв самохідних механізмів Підрозділу з наземного обслуговування Дирекції з наземного обслуговування (а.с.10).

Зі змісту посадової інструкції водія самохідних механізмів Групи водіїв самохідних механізмів підрозділу з наземного обслуговування дирекції з наземного обслуговування № П1-01-20.12.2-119 від 30 вересня 2016 року вбачається, що до посадових обов`язків водія самохідних механізмів групи водіїв самохідних механізмів підрозділу з наземного обслуговування дирекції з наземного обслуговування відноситься здійснення транспортування, розвантаження/завантаження вантажу, багажу, пошти у/з повітряне судно, експлуатація та управління наземною технікою, яка використовується при наземному обслуговуванні повітряних суден на пероні аеропорту (а.с. 11-16).

Водію самохідних механізмів групи водіїв самохідних механізмів ТОВ «Інтеравіа» ОСОБА_1 було видано особисту постійну перепустку № 11219 терміном дії до 31 грудня 2018 року.

Службою авіаційної безпеки (відділ воєнізованої охорони) 11 вересня 2018 року складено акт про порушення, з якого вбачається, що було виявлено водія самохідних механізмів ОСОБА_1 при спробі несанкціонованого доступу до багажу рейсу PS 71 «Київ-Дніпро». За вказаним фактом, особисту перепустку № 11219 ОСОБА_1 вилучено (а.с.40).

Відповідно з протоколом засідання аеропортового комітету з авіаційної безпеки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» № 90-29-15 від 04 жовтня 2018 року було прийнято рішення на підставі п. 53. Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації про відмову ОСОБА_1 у праві доступу до контрольованих зон ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (а.с.18-20).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення, яке викладене в протоколі засідання аеропортового комітету з авіаційної безпеки № 90-29-15 від 04 жовтня 2018 року, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що зпоказів свідка ОСОБА_4 встановлено, що останній побачив, як позивач ОСОБА_1 закривав сумку. Однак, з даних показів не встановлено факту участі позивача у скоєнні кримінального правопорушення, наявності судимості (погашеної або непогашеної), психічних захворювань, наркозалежності або невиконання правил перебування у контрольованій зоні аеропорту, зонах митного чи прикордонного контролю. Доказів протилежного суду не надано, та не зазначено джерел їх здобуття.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки Бориспільський міськрайонний суд Київської області у порушення вимог ст.ст. 263, 264 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наступні положення нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом п. 53 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України №1965-VIII від 21 березня 2017 року, персонал служб авіаційної безпеки, а також персонал юридичних осіб, який перебуває без супроводження у контрольованих зонах аеропорту або аеродрому з метою виконання службових обов`язків, повинен пройти спеціальну перевірку, в тому числі правоохоронних органів, до отримання перепустки та права доступу до таких зон. Працівники правоохоронних органів, які працюють у контрольованій зоні аеропорту, проходять перевірку за місцем служби, про що повідомляється у письмовій формі керівництву аеропорту.

У подальшому, зазначена перевірка персоналу, який має перепустки, проводиться регулярно, один раз на два роки, під час заміни перепусток. З урахуванням важливості недопущення скоєння акту незаконного втручання, однією з підстав відмови у видачі або заміні перепустки, зокрема, може бути факт участі особи у скоєнні кримінального правопорушення, наявність судимості (погашеної або непогашеної), психічних захворювань, наркозалежності або невиконання правил перебування у контрольованій зоні аеропорту, зонах митного чи прикордонного контролю.

Рішення про відмову у видачі перепустки приймається керівником аеропорту або аеродрому за погодженням з представниками правоохоронних органів - членами аеропортового комітету з авіаційної безпеки.

Порядок виготовлення, зберігання, обліку, видачі, заміни, знищення а також захисту від підробки перепусток, межі їх використання та особовий склад користувачів регламентовано Положенням «Про перепустки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», затвердженим наказом Генерального директора № 01-07/1-497 від 26 вересня 2016 року.

Згідно п. 8.1. вказаного Положення, перепустка вилучається тільки працівником Служби авіаційної безпеки у випадку:

- порушення правил пропускного та внутрішнього об`єктового режиму аеропорту;

- порушення вимог авіаційної безпеки;

- звернення керівництва ОКПП «Київ» чи Київської митниці ДФС у зв`язку з порушенням правил перебування в зонах прикордонного та зонах митного контролю відповідно.

Пунктом 8.2 Положення передбачено, що до порушника можуть бути застосовані відповідні заходи, у т.ч. - вилучення перепустки без права повернення.

За правилами п. 8.3. Положення, при вилученні перепустки складається акт працівником Служби авіаційної безпеки.

За положеннями пунктів 3.2, 3.6, 3.7, 3.10 Посадової інструкції водія самохідних механізмів Групи водіїв самохідних механізмів Підрозділу з наземного обслуговування Дирекції з наземного обслуговування № ПІ-01-20.12.2-119 від 30 вересня 2016 року вбачається, що до посадових обов`язків ОСОБА_1 відносилось здійснення транспортування, розвантаження/завантаження вантажу, багажу, пошти в/з повітряне судно, експлуатація та управління наземною технікою, яка використовується при наземному обслуговуванні повітряних суден.

Згідно з протоколом засідання аеропортового комітету з авіаційної безпеки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» № 90-29-15 від 04 жовтня 2018 року було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в праві доступу до контрольованих зон ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відповідно до п. 53. Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації у зв`язку з тим, що було виявлено факт несанкціонованого доступу до валізи пасажира під час його роботи у складі по завантаженню багажу, що є порушенням вимог авіаційної безпеки.

Вищевказані обставини підтвердив допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 який, виконуючи обов`язки інспектора відділу внутрішньої безпеки Служби авіаційної безпеки аеропорту «Бориспіль», безпосередньо виявив і належним чином зафіксував факт вищевказаного порушення вимог авіаційної безпеки позивачем 11 вересня 2018 року.

З аналізу вищенаведених положень нормативних актів слідує, що підстави для вилучення особистої перепустки для доступу до контрольованих зон в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» чітко визначені п. 53 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України №1965-VIII від 21 березня 2017 року, та п. 8.1. Положенням «Про перепустки ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

При цьому, виявлене працівниками служби безпеки аеропорту порушення вимог авіаційної безпеки є самостійною підставою для вилучення перепустки у контрольовану зону аеропорту і не пов`язується з наявністю чи відсутністю факту складання протоколу про адміністративне правопорушення, кримінального провадження чи накладання дисциплінарного стягнення на порушника правил.

Суд першої інстанції не врахував наведеного, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову щодо скасування рішення, яке викладене в протоколі засідання аеропортового комітету з авіаційної безпеки № 90-29-15 від 04 жовтня 2018 року в частині відмови ОСОБА_1 в праві доступу до контрольованих зон ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не грунтується на матеріалах справи, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для часткового задоволення позову, відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення, яке викладене в протоколі засідання аеропортового комітету з авіаційної безпеки № 90-29-15 від 04 жовтня 2018 року в частині відмови ОСОБА_1 в праві доступу до контрольованих зон ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2019 рокув частині задоволення позовних вимог скасувати.

Прийняти у справі постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про скасування рішення, зобов`язати вчинити дії та стягнення шкоди в частині задоволених позовних вимог залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 )на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (адреса: 08300, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гора, вул. Бориспіль-7; ) 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 копійок судового збору за подачу апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: В.А. Нежура

А.С. Сержанюк