Справа № 405/3441/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Вербицький В.В., звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису № 4192, вчиненого 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_2 21967,63 грн. таким, що не підлягає виконанню.В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.05.2020 року за місцем роботи ОСОБА_2 надійшов лист і постанова приватного виконавця Золотарьової Т.В. від 04.05.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника у розмірі 25 164,39 грн. Підставою чого був виконавчий напис № 4192 від 05.02.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Вказує, що не перебувала протягом останніх трьох років у договірних чи інших зобов`язальних відносинах з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», не отримувала від стягувача жодних повідомлень про набуття останнім права вимоги за зобов`язаннями. Виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог закону щодо наявності безспірності заборгованості, та з пропуском строків звернення. Документи надані стягувачем нотаріусу не могли відображати інформацію про здійснення позивачем останньої оплати по кредиту, нарахування відсотків за користування кредитом, та неможливо встановити дійсний розмір заборгованості. Тобто приватний нотаріус не могла встановити чи дійсно позивачем допущено прострочення платежів та чи дотримано кредитором строки звернення за вчиненням виконавчого напису.

За таких обставин, вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам чинного законодавства та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 4192 від 05.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2020 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду спрви по суті, витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни копію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни № 4192 від 05.02.2020 року для долучення до справи та оригінал для огляду в судовому засіданні, а також копії інших документів (договору, розписки, тощо) про покладання на ОСОБА_2 обов`язку сплати 21961,63 грн. та на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис для долучення до справи та оригінал для огляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пославшись на викладене у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до суду надійшла заява в якій нотаріус просила розглянути справу за її відсутності.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів нотаріальної справи наданих приватним нотаріусом вбачається, що 09.08.2012 року між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір про надання банківських послуг № 014/0650/82/0214663 на умовах якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит строком до 09.08.2018 року, а позичальник зобов`язується повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних. Вказаний договір підписаний сторонами (а.с. 98-102).

25.09.2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/10, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.56-60).

25.09.2015 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №АКП-250915, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.61-63).

15.04.2016 року між ТОВ «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 15/04/2016-01, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає сукупність належних первісному кредитору прав грошової вимоги до боржників (а.с.64-67).

02.10.2019 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» укладено договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає сукупність належних первісному кредитору права грошової вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників (а.с.68-70).

12.11.2019 року за вих. № 4109 директором ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» Пилипенко А.М. на адресу ОСОБА_2 було надіслано письмову вимогу (повідомлення) про виконання її зобов`язання перед стягувачем за кредитним договором, а саме: негайно погасити заборгованість по кредитному договору 09.08.2012 року в загальному розмірі 45 056,14 грн. в строк до 29 листопада 2019 року. (а.с.104).

Однак підтвердження отримання боржником ОСОБА_2 вказаного повідомлення матеріали справи не містять.

05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4192 щодо звернення стягнення з позивача ОСОБА_2 , яка є боржником за кредитним договором № 014/0650/82/0214663 від 09.08.2012 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019 - КА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за період з 23.02.2018 року по 29.11.2019 року в сумі 21667,63 грн.(а.с. 43).

Жодних розрахунків по заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/0650/82/0214663 від 09.08.2012 року матеріли справи не містять, тобто стягувачем нотаріусу не надавались.

На підставі виконавчого напису № 4192 від 05.02.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. від 04.05.2020 року у виконавчому провадженні № 61665982 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 у розмірі 20% від заробітної плати до виплати загальної суми боргу, яка складає 25164,39 грн. (а.с.12-14).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не перевірено безспірність вимог банку, чим порушено ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки позивач у позовній заяві зазначила, що нею не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від стягувача та відповідно вона не визнає розмірів заборгованості нарахованих ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», оскільки позбавлена будь-якої інформації зі сторони стяувача щодо кредитних зобов`язань. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_2 отримувала, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність вимог.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Також, як зазначалось вище, під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

За пунктом 1 зазначеного Переліку виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З наданих приватним нотаріусом документів на виконання ухвали суду про витребування доказів, копію нотаріально посвідченого договору, за яким було видано виконавчий напис, не надано та не зазначено причин неможливості його подання.

Тому, суд, керуючись п. 10 ст. 84 ЦПК України, враховуючи наявний у матеріалах справи примірник договору, дійшов висновку, що договір № 014/0650/82/0214663 від 09.08.2012 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова Компанія Аланд" на підставі договору відступлення права вимоги № 02/10/2019-КА від 02.10.2019 року, поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був нотаріально посвідчений. Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вимогам, які пред`являється вищевказаним Переліком.

Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо проінформованості позивача щодо правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, яка за домовленістю сторін може бути збільшена згідно ст. 259 ЦК України.

У прававій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року по справі № 6-126цс13 зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Виходячи з умов кредитного договору, він є строковим, днем коли позичальник довідався або повинен був довідатись про порушення свого права є наступний після закінчення терміну погашення строкового платежу.

Як вже зазначалось, у матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки заборгованості позивача за договором № 014/0650/82/0214663 від 09.08.2012 року, тому встановити виконання умов договору щодо погашення суми кредиту, процентів та інше, тобто прострочення платежів неможливо.

Однак, у матеріалах справи міститься повідомлення направлене на адресу ОСОБА_2 у жовтні 2015 року від ПАТ «КІБ» про набуття останнім права грошової вимоги від первісного кредитора до боржника, та повідомлено боржника про сплату заборгованості за кредитним договором № 014/0650/82/0214663 від 09.08.2012 року за іншими реквізитами (а.с. 106).

Тобто, враховуючи відсутність доказів сплати чергового платежу боржником, стягувач ПАТ «КІБ» довідався або повинен був довідатись про порушення свого права з моменту укладення договору відступлення прав вимоги № 114/10 від 25.09.2015 року.

Таким чином, строк позовної давності повинен відраховуватися з 25.09.2015 року і закінчився 25.09.2018 року, в той час як виконавчий напис вчинено нотаріусом 05.02.2020 року.

Таким чином, судом встановлено, що нотаріус видав виконавчий напис для погашення заборгованості за кредитом з пропуском строку позовної давності, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Із вищенаведеного слідує, що ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулося до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії з пропуском строку вимоги, а тому виконавчий напис, вчинений нотаріусом з пропуском цього строку, є таким, що не підлягає виконанню.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара НС., зареєстрований в реєстрі за № 4192, за яким стягнуто заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у розмірі 21967,63 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 14, офіс 301), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна ( АДРЕСА_2 ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 4192, про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 21 967, 63 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 14, офіс 301, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.11.2020 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В.Драний