У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі:

Головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали цивільної справі за позовною заявою ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Н.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 від 28 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа №308/13781/18, за позовною заявою ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Н.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 від 28 травня 2018 року.

До початку розгляду справи по суті від представника ТОВ «Кредитні Ініціативи» до суду надійшла заява, в якій останній просить залишити подану нимпозовну заяву без розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зокрема подану представником заяву, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що залишення позовної заяви без розгляду не порушує права та інтереси як позивача так і відповідача, а тому пред`явлений позов слід залишити без розгляду.

Поряд з цим, як слідує з матеріалів справи, в рамках даної справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2018 року, вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме: на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти будь - які дії щодо розпорядження даним майном, що належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що цивільну справу №308/13781/19, залишено без розгляду, суд приходить до висновку, що необхідність у заходах забезпечення позову відпала, а тому вважає, що подане ОСОБА_2 клопотання про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Разом з тим, в задоволенні вимог відповідача ОСОБА_2 про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Документи, зокрема, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, матеріали справи не містять та такі не надані відповідачем ОСОБА_2 .

Крім цього, постановою Верховного Суду від 26.09.2018 р. зазначено умови та підстави, за яких у разі залишення позову без розгляду за заявою позивача, відповідачу компенсуються витрати, пов`язані з розглядом справи, за необґрунтовані дії позивача (справа № 148/312/16-ц). Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень у його реалізації.

Разом з тим, з метою недопущення порушення прав відповідача, суд вважає за необхідне роз`яснити право представника відповідача звернутись до суду із заявою в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,142, п. 5 ч. 1 ст. 257,258,352,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Н.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 від 28 травня 2018 року - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2018 року у справі №308/10345/18, якою в порядку забезпечення позову, накладено арешт на майно, а саме: на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти будь - які дії щодо розпорядження даним майном, що належить ОСОБА_2 .

Відмовити відповідачу ОСОБА_2 у стягненні з позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою у розмірі 20 200 грн.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Малюк В.М.