справа № 208/4670/19
№ провадження 2/208/662/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй, на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій, крім неї, є зареєстрованим також її колишній чоловік - відповідач ОСОБА_2 . Тривалий час, а саме з травня 2018 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, але, при цьому, відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, що змушує позивача звернутись до суду для вирішення даного питання у судовому порядку.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі; просить суд провести розгляд справи за її відсутності, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився; надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації ДМК 14.12.1995р., квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та членам його сім`ї: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (шлюбне прізвище ОСОБА_6 ).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2017р., виданого державним нотаріусом Першої каменської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В., є спадкоємицею 2/3 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 3/9474, наданої 04.06.2019р. ТОВ «ЄРЦ КП», за адресою: АДРЕСА_1 , є зареєстрованими: квартиронаймач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та чоловік квартиронаймача - відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням суду від 24.09.2018р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно Актів від 18.06.2019р. та від 17.10.2019р., складених працівниками КП КМР «УКОЖФ», комісія в складі працівників вказаного підприємства встановила, що, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2018 року, тобто понад один рік за місцем реєстрації не проживає.

Поважних причин не проживання відповідача у спірній квартирі судом не встановлено.

Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України, згідно якої,члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, відповідач, як колишній член сім`ї власника житла більше одного року за місцем своєї реєстрації в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає без поважних причин, і, домовленості між сторонами з даного приводу не досягнуто, суд дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.391, 405 ЦК України,ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268, 278 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік.

Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06.02.2020р.

Суддя Нельга Д. В.