Номер провадження: 22-ц/813/150/20
Номер справи місцевого суду: 493/1235/19
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від заявника/позивача ОСОБА_1 - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_2 - не з`явились,

від відповідача державного виконавця Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ткачук М.І. - не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 - не з`явились,

переглянувши справу №493/1235/19 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного виконавця Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ткачук Марини Іванівни, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 5 липня 2019 року у складі судді Мясківської І.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 4 липня 2019 року до суду з заявою про забезпечення позову до подання нею позовної заяви до ОСОБА_2 , державного виконавця Балтського районного відділу держаної виконавчої служби, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, просила:

накласти арешт на Ѕ частку нежитлового приміщення, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переоформлення/реєстрації права власності на Ѕ частку нежитлового приміщення, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам перешкоджати ОСОБА_1 в здійсненні підприємницької діяльності, а саме в здійсненні роздрібної торгівлі в Ѕ частині нежитлового приміщення, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з товарами, які знаходяться в на Ѕ частці нежитлового приміщення, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 доступ до Ѕ частки нежитлового приміщення, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ;

заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Ѕ частки нежитлового приміщення, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, в тому числі правочини щодо відчуження на користь інших осіб та/або обтяження будь-яким способом Ѕ частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 (а.с.2-5).

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 5 липня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено (а.с.12-15).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу про відмову у забезпеченні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення заяви (а.с.19-27).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає в тому, що частка нерухомого майна, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , необхідна їй для її професійної роботи та є єдиним джерелом доходу, тому на нього не може бути звернуто стягнення за виконавчими документами. Суд, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову дав оцінку майбутньому позову та безпідставно визнав спірне майно таким, що не є необхідним для професійних занять. У зв`язку з тим, що вищевказане майно було передано стягувачу ОСОБА_2 постановою та актом державного виконавця, що ОСОБА_2 безсумнівно буде здійснювати дії щодо проникнення до належного їй магазину, вилучення товарів, які знаходяться в магазині, та його подальшому продажу, то існує пряма загроза втрати належного їй майна, всіх товарів та єдиного джерела доходу у разі, якщо не будуть застосовані заходи забезпечення позову. Продаж нерухомого майна зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову та призведе до позбавлення належного їй майна.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 зловживає процесуальними правами; дії ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_4 направлені на уникнення від відповідальності та повернення боргу, від неї не надходили пропозиції щодо передачі в рахунок боргу будь-якого майна, рівно як і не внесено жодних коштів в рахунок боргу. Крім того, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного виконавця, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, виключення з державного реєстру запису про право власності визнана неподаною та повернута (а.с.37-39).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Підстави для забезпечення позову визначено статтею 149 ЦПК України, відповідно до положень якої суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається, зокрема, до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він, зокрема, має намір звернутися до суду.

Відповідно до визначеного частиною 3 статті 150 ЦПК України принципу співмірності заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналіз заяви про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову, вказує на те, що заходи, які просить вжити заявник, є неспівмірними із вимогами, що будуть заявлені. ОСОБА_1 фактично бажає забезпеченням позову вирішити всі спірні питання з ОСОБА_2 , який є стягувачем у виконавчому провадженні з виконання рішення суду в справі №493/859/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів.

Забезпечення позову має відповідати тій цілі, для якої такий захід слугує, а не бути інструментом зловживання процесуальними правами.

Підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 5 липня 2019 року про відмову у забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного виконавця Балтського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ткачук Марини Іванівни, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова