Справа № 454/1664/20
У Х В А Л А

судового засідання

05 листопада 2020 року року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: О. А. Веремчук,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову-,

в с т а н о в и в:

В суд надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачу стало відомо про те, що відповідачі використовують приміщення не за призначення проводять переобладнання та здійснюють пере облаштування, не сплачують за електроенергію та сворюють в приміщені борги.

Вважає позивач за необхідне прийняття заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно.

В разі пошкодження майна, яке зареєстровано на даний час за відповідачем та позивачем та невжиття заходів, щодо забезпечення позовних вимог шляхом заборони здійснення підприємницької діяльності, призведе до ускладнення вирішення судової суперечки та неможливо буде в подальшому виконати рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Позивач вважає, що зустрічне забезпечення в даному випадку є недоцільним.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З огляду на зазначене та керуючись ст. 4, ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України,позивач просить суд:

винести ухвалу про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення арешту (заборони відчуження майна), заборони здійснення підприємницької діяльності у приміщенні (торговий зал, кухня, три коридори, кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв., що становлять 147/1000 частини будівлі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - Фізичній особі підприємецю ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали позову та заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову суд приходить до висновку, що таку заяву слід задоволити частково з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до пп.1, 2 ч.І ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на майно може утруднити виконання рішення по справі в майбутньому .

Однак на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в порядку ст. 150 ЦПК України щодо заборони здійснення підприємницької діяльності у приміщенні шляхом вжиття заходів забезпечення позову з наступних підстав :

1) позивач просить накласти арешт на майно третьої особи ОСОБА_4 , хоча він не подає жодних позовних вимог в цій справі до даної третьої особи, і не ставить її відповідачем по справі що суперечить положенням п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України;

2) позивач не є стороною договору оренди нежитлового приміщення від 01.05.2020 року укладеного між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_3 .

3) заборона здійснення підприємницької діяльності у приміщенні (торговий зал, кухня, три коридори, кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв., що становлять 147/1000 частини будівлі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є фактичним вирішенням спору по суті, а це не допускається згідно ст.. 150 ч.10 ЦПК України, оскільки не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог , якщо при цьому спір не вирішується по суті. Крім того це може трактуватися як втручання в господарську діяльність ФОП.

4) позивачем не вирішено питання зустрічного забезпечення, що є обов`язковим ,оскільки дії позивача можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову , у випадку відмови в позові.

5) крім того просить позивач заборонити здійснення підприємницької діяльності у приміщенні

фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 , однак договір укладений з двома ФОП, тобто іншомуФОП слід дозволити продовжувати підприємницьку діяльність, що є не догічним .

Керуючись ст. 150, 153, 154 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву задоволити частково.

Накласти арешт (заборону відчуження майна) на приміщення (торговий зал, кухня, три коридори, кладова, котельня) загальною площею 95,6 м.кв., що становлять 147/1000 частини будівлі, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяві представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду

Головуючий: О. А. Веремчук