Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Савлук Т. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

11 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовними вимогами, якими просить стягнути з МТСБУ несплачену частину регламентної виплати у розмірі 38 690,82 грн, стягнути з ОСОБА_2 різницю між регламентною виплатою та фактичними збитками у розмірі 4300,00 грн. та моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 15 000,00 грн., які мотивує тим, що 01 червня 2018 року о 14 год. 28 хв. в м. Києві на перехресті вул. Електриків та пров. Електриків, ОСОБА_2 керуючи транспортним «CHRYSLER» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня визнано винним ОСОБА_2 , а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування, що подальшому Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 61 180,41 гривень. Позивач не погоджуючись з визначеною вартістю транспортного засобу, на підставі Звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» складеного спеціалістом Береговим В.М., звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Експерт» з заявою про проведення вартості матеріального збитку. Відповідно до Звіту №309/06-18 від 18 червня 2019 року, ринкова вартість транспортного засобу становить 221 861,23 грн. а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 363 383,87 грн. Оскільки відповідачем Моторним (транспортним) страховим бюро України, не вірно визначено ринкову вартість транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди, тому позивач, вважає за доцільне брати до уваги ринкову вартість автомобіля «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , яка складає 221 861,23 гривень, яка визначена у Звіті від 18 червня 2019 року. Тому на думку позивачу, Моторне (транспортне) страхове бюро України повинно сплатити додатково розмір регламентної виплати в розмірі 38 690,82 гривень. Крім того, позивачем окремо заявлено вимогу до відповідача ОСОБА_2 про стягнення різницю між регламентною виплатою та фактичними збитками у розмірі 4300,00 грн, які понесені позивачем при евакуації та стоянку транспортного засобу

29 липня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, залишено без руху.

19 серпня 2019 року на виконання ухвали суду від 29 липня 2019 року, позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України невиплачену частину регламентної виплати у розмірі 38 690,82 грн, стягнути з ОСОБА_2 різницю між регламентною виплатою та фактичними збитками у розмірі 4300,00 грн.

04 вересня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з частин 1-2 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

18 жовтня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України подало до суду відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просило відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України діяло в межах чинного законодавства, прав позивача не порушувало, сума ринкової вартості транспортного засобу була розрахована на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 16 травня 2018 року складеного оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, крім того позивач не обґрунтував, з яких підстав суд зобов`язаний надати перевагу саме висновку спеціаліста, який зроблений на замовлення позивача.

28 жовтня 2019 року представник відповідача - адвокат Скрипський Валерій Романович подав відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просив відмовити у задоволенні вимог, які пред`явлено до відповідача ОСОБА_2 , оскільки позивачем не доведено, що саме сума в розмірі 4 300,00 гривень є різницею між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою МТСБУ.

16 грудня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

21 січня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про призначення автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та зупинено провадження у справі до проведення експертами судової експертизи.

25 листопада 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 с. 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач в праві збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

11 грудня 2020 року представник позивача - адвокат Сулига Станіслав Олегович подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких просить: «Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України різницю частини регламентної виплати у розмірі 38 690,82 грн, виходячи з Висновку експерта №6121/20-54 від 03 листопада 2020 року, щодо дійсної ринкової вартості транспортного засобу в непошкодженому стані на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 208 098,27 гривень, та стягнути з ОСОБА_2 різницю між регламентною виплатою та фактичними збитками у розмірі 4 300,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Сулига Станіслав Олегович подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та долучених до позову доказів з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, в судове засідання з`явилося, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним, чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та просив відмовити в позові в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року о 14 год. 28 хв., в м. Києві на перехресті вулиці Електриків та пров. Електриків, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, в наслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків

22 жовтня 2018 року постановою Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_2 - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На даний час постанова Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ОСОБА_1 , як власник автомобіля «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про відшкодування завданої майнової шкоди.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до Звіту складеного оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» від 16 травня 2018 року здійсненого на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «MITSUBISHI» д.н.з. НОМЕР_2 , що складає вартість відновлюваного ремонту 183 170,41 грн., вартість матеріального збитку на момент пошкодження складає 183 170,41 грн. (а.с. 40-46)

Порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2093 від 24 листопада 2003 року.

Розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяно внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлюваного ремонту з урахуванням зношеності та пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, заподіяної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 Цивільного кодексу може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витрати з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 7.17-7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зазначено, що якщо вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого транспортного засобу, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого транспортного засобу не розраховується. Відновлення такого транспортного засобу за принципом внеску є економічно недоцільним.

У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ.

Сторони не заперечували того факту, що Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі наказу сплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 61 180,41 гривень, розмір страхового відшкодування визначений на підставі з Звіту № 5697 від 16 травня 2018 року, складеного спеціалістом ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» та зобов`язуючої пропозиції з Online аукціону.

Не погоджуючись з визначеною сумою страхового відшкодування, позивач посилається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України при визначенні регламентної виплати, значно занизило ринкову вартість транспортного засобу «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , яка визначена у Звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного оцінювачем ОСОБА_3 від 16 травня 2018 року, яке здійснено на замовлення Моторного (транспортного)страхового бюро України.

18 жовтня 2019 року представник відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України Патрик Г.Г., разом з відзивом на позов, подала заяву про призначення у цивільній справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу - автомобіля MITSUBISHI» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , в непошкодженому стані на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 червня 2018 року, з підстав, викладених у поданій до суду заяві, яка приєднана до справи, проведення експертизи просить доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оплату послуг експерта відповідач гарантує.

За змістом положень ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. ( ст.1 Закону України «Про судову експертизу»)

Висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. ( ч.1 та ч.2 ст.102 Цивільного процесуального кодексу України).

В межах розгляду цивільної справи, судом постановлено ухвалу про призначення судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення експертів поставлено наступні питання: яка дійсна ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля «MITSUBISHI », державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 , в непошкодженому стані на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 червня 2018 року.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 6121/20-54 від 03 листопада 2020 року, експерт дійшов до наступних висновків, що дійсна ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , в непошкодженому стані на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 червня 2018 року, складає 208 098,27 гривень. (а.с.190-196)

За правилами ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України) .

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За наведених та встановлених обставин, суд бере за основу, як доказ, висновок експерта №6121/20-54 від 03 листопада 2020 року, складений експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) О. Єрмоленко, який має відповідну кваліфікацію та в якому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України за відомо неправдивий висновок за ст. 385 Кримінального кодексу України, відповідно до якого дійсна ринкова вартість транспортного засобу «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , складає 208 098,27 гривень.

Крім того, суд враховує, що відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України, діючи через уповноваженого представника, скористалось процесуальним правом заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи для визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу, разом з тим, після повернення цивільної справи разом з Висновком експерта №6121/20-54 від 03 листопада 2020 року, представник відповідача Патрик Ганна Григорівна , ознайомилась з матеріалами справи 04 грудня 2020 року, однак не скористалася процесуальним правом подати письмові пояснення, щодо спростування обґрунтованості висновку експерта та визначення ринкової вартості транспортного засобу, також представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України не скористався правом подати заяву про призначення повторної та/або додаткової експертизи.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку, що оскільки ринкова вартість належного позивачу автомобіля «MITSUBISHI » д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди визначена в розмірі 208 098,27 гривень, а розмір транспортного засобу в пошкодженому стані складає 121 990,00 гривень (яка визначена МТСБУ відповідно до вимог п. 7.19 Методики та на підставі Інтернет аукціону AVTOonline а.с. 37), то відповідно до положень ст. 29, п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачу належить до відшкодування частину регламентної виплати в розмірі 24 927,86 гривень.

Відповідно до фонду страхових гарантій для забезпечення платоспроможності МТСБУ під час взаєморозрахунків з уповноваженим організаціями інших країн у галузі страхування цивільно-правової відповідальності, з якими МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування та взаємне врегулювання питань стосовно відшкодування шкоди. З 19 лютого 2016 року встановлено розмір страхових сум ( в межах яких МТСБУ здійснює регламентні виплати з фонду) 100 000,00 грн.- у випадку заподіяної шкоди майну потерпілих; 200 000,00 грн.- у випадку заподіяння шкоди життю і здоров`ю потерпілих.

Разом з тим, оскільки ліміт регламентної виплати становить станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 100 000,00 грн., а від так ліміт відповідальності відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України не перевищує розмір регламентної виплати позивачу ОСОБА_1 , яка складає в загальному розмірі 86 108,26 грн. (61 180,41 грн. (виплачена сума регламентної виплати МТСБУ) + 24 927,86 грн. (частина регламентної виплати, з урахуванням визначеної ринкової вартості транспортного засобу, визначений за висновком судового експерта який надано на виконання ухвали суду від 21 січня 2020 року)

Щодо позовних вимог, які пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 про стягнення різницю між регламентною виплатою та фактичними збитками у розмірі 4300,00 грн, які понесені позивачем при евакуації та стоянку транспортного засобу, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом вищевказаних норм до страхового відшкодування включаються і витрати пов`язанні з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання власника чи законного користувача транспортного засобу, тому позовні вимоги пред`явленні до відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат понесені на евакуацію та тимчасове зберігання транспортного засобу в розмірі 4 300,00 грн., не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 різницю між регламентною виплатою в розмірі 24 927,86 гривень, в іншій частині відмовити.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 29, 30, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 2, 4, 12, 76-82, 89, 141, 263-265, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,- задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 різницю між регламентною виплатою в розмірі 24 927,86 гривень та судовий збір в розмірі 768,40 гривень, а всього на загальну суму 25 696 (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто шість грн. двадцять шість коп.) грн. 26 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2

Боржник: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: