СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/53/20
Провадження № 2/306/171/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

13 березня 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Станкович Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешк. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (мешк. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку відсутній) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому прописаний відповідач. В обгрунтування вимог вказує, що відповідач у вищезазначеному будинку не проживає з липня 2003 року, в будинку не з`являється, прописка відповідача у будинку створює перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням (сплата надмірних комунальних витрат), а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач подав до суду заяву (вх. № 1796) про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву (у відповідності до ст. 178 ЦПК України) не подав, відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України e-mail . Про причини неявки в суд відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України), вирішує справу за наявними матеріалами у справі та доходить наступного висновку.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; до ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; до ч.1, ч.2 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

ОБСТАВИНИ УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ст. 383 ЦК України - власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Відповідно до копії витягу 186918820 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2019 року - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (позивач) є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов щодо фактичного проживання особи № 153, складеного комісією виконавчого комітету Дусинської сільської ради в присутності двох свідків-сусідів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дворогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з липня місяця 2003 року.

Згідно інформації, наданої на судовий запит щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання (перебування) невідоме.

Згідно із ч.4 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР - ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

При розляді справи, суд бере до уваги, що саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені ст.71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин та враховує, що початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, постанова від 24.10.2018 року, справа № 31-37646св18).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців

Відповідно до ст.150 Житлового Кодексу Української РСР - громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 47 Конституції України - кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та перевірені в судовому засіданні докази, зважаючи на те, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше одного року, ні разу не з`явився в ньому, не несе витрат по утриманню житлового приміщення, порушив порядок користування житловою площею, що свідчить про втрату інтересу до спірного житла, суд вважає що позовна вимога позивача є обгрунтованою, яку слід задовольнити.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150, 156 Житлового Кодексу Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (мешк. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (мешк. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку відсутній) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.03.2020 року і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання через Свалявський районний суд Закарпатської області апеляційної скарги, а відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА

16.03.2020 року