Постанова

Іменем України

16 березня 2020 року

м. Київ

справа № 464/12796/13-ц

провадження № 61-22131св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», яка підписана представником Порало Тетяною Іванівною, на постанову апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2018 року в складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст скарги

У грудні 2013 року ПАТ «Банк «Київська Русь» звернулося із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Гронло-Львів» про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Гронло-Львів» та ОСОБА_1 652 461,63 грн. заборгованості за кредитним договором № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 652 461,63 грн. заборгованості за кредитним договором № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року.

Заява мотивована тим, що рішення було прийняте у його відсутності, про час та місце розгляду справи він належним чином не повідомлявся, у зв`язку з чим на розгляд справи не з`явився та був позбавлений можливості подати суду докази в заперечення позову, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2017 року в складі судді Бойко О. М., заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява про перегляд заочного рішення надіслана ОСОБА_2 поштою 19 жовтня 2017 року, надійшла до суду 24 жовтня 2017 року. 26 березня 2014 року відповідачам було скеровано копію рішення суду від 26 березня 2014 року. Згідно наявних в матеріалів справи розписок копії рішення, скеровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання, отримані 28 квітня 2014 року , а копія рішення, направлена ТОВ «Гронло Львів» (директором якого є ОСОБА_2 ) за місцезнаходженням підприємства отримана 16 квітня 2014 року відповідачем. Крім того, 02 листопада 2016 року ОСОБА_1 зверталась із заявою про перегляд рішення суду від 26 березня 2014 року, до якої було долучено копію вказаного рішення, неодноразово участь у розгляді вказаної заяви приймав представник відповідача ОСОБА_2 . Із наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, вбачається, що копія заочного рішення отримана відповідачами.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2017 року в складі судді Бойко О. М., виправлено описку, допущену судом при постановленні ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2017 року, виклавши резолютивну частину ухвали в такій редакції: «заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року - залишити без розгляду».

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2017 року.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2017 року.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2017 року скасовано і направлено справу до Сихівського районного суду м. Львова для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що згідно з вимогами статті 228 ЦПК України, в чинній редакції на час подання заяви, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. Таким чином, початок перебігу строку подання заяви про перегляд заочного рішення починається з дня отримання його копії відповідачем. Відсутні відомості про отримання копії рішення суду ОСОБА_2

Аргументи учасників справи

У березні 2018 року ПАТ «Банк «Київська Русь» через представника Порало Т. І. подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. При цьому посилається на те, що апеляційний суд порушив норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив принцип остаточності судового рішення. Копія рішення була отримана ТОВ «Гронло Львів», директором якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - дружиною ОСОБА_2 , які проживають за однією адресою. Крім того у 2016 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися із заявою про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами, що свідчить про обізнаність ОСОБА_2 про наявність заочного рішення. І заявник не вживав заходів щодо отримання цього рішення. Також 15 серпня 2017 року ОСОБА_2 звертався із апеляційною скаргою на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року.

У травні 2018 року ОСОБА_2 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Відзив мотивований тим, що заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року ОСОБА_2 не направлялася, а була отримана лише 12 жовтня 2017 року, тому строк на подання заяви про перегляд рішення не пропущено.

У червні 2018 року ПАТ «Банк «Київська Русь» через представника Порало Т. І. надало відповідь на відзив, в якому вказує про безпідставність доводів ОСОБА_2 про те, що йому не було відомо про заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року.

У липні 2018 року ОСОБА_2 надав доповнення до відзиву, в яких вказує, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06 грудня 2017 року здійснено поворот виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2012 року.

У січні 2020 року ОСОБА_2 надав додаткові пояснення до відзиву, в який вказує, що постановою Львівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , та скасовано заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року і ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Київська Русь» відмовлено.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Гронло-Львів» та ОСОБА_1 652 461,63 грн. заборгованості за кредитним договором № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 652 461,63 грн. заборгованості за кредитним договором № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 березня 2014 року.

У частині першій статті 227 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви про перегляд заочного рішення) передбачено, що відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Згідно частини другої статті 228 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви про перегляд заочного рішення) заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційний суд встановив, що відсутні відомості про отримання копії рішення суду ОСОБА_2 .

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 не отримував копію заочного рішення, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржену постанову апеляційного суду залишити без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400 та 410 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», яка підписана представником Порало Тетяною Іванівною, залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков