Провадження №: 2-во/755/237/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» про виправлення описки в виконавчому листі та рішенні, яке постановлено в межах розгляду цивільної справи № 755/17235/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення яким позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» про виправлення описки в виконавчому листі та рішенні, яке постановлено в межах розгляду цивільної справи № 755/17235/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 7 455,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 826,21 грн., три процента річних у розмірі 591,47 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн., а всього на загальну суму 11 722,52 грн.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (ч. 2 ст. 269 ЦПК України).

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала.

Відповідно до ст. 265 ЦПК України, рішення суду складаються, серед іншого, з : описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно- правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, та ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керував.

Як роз`яснено у п. 19 Постанови Пленуму ВС України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», при вирішенні питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Під опискою слід розуміти допущення судом помилки, зумовленої неправильним написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Особливо це стосується резолютивної частини рішення, оскільки може ускладнити виконання судового рішення.

До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна зазначення дат та строків.

Заявник звернулося до суду з заявою про виправлення описки в рішенні Дніпровського районного суду м. Києва, яке ухвалене 13 лютого 2020 року, а саме: «Виправити помилки у рішенні суду та виконавчому листі Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/17235/19 за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме: вказавши правильно загальну суму заборгованості «11 794,52 грн»».

За нормою ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положення Розділу VI Цивільного процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та інших органів (посадових осіб)» не містить положень щодо дій суду у разі наявності підстав для відмови у відкритті провадження у цивільній справі та/або повернення заяви, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. (ч. 2 ст. 188 ЦПК України)

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог, про що постановляється ухвала.

За змістом заявлених вимог, заявник ПрАТ «АК «Київводоканал»» звернулось до суду одночасно з вимогами - виправлення помилки у рішенні суду, виправлення помилки у виконавчому документі, разом підстави звернення з даною категорією заяв (безпосередньо визначення суб`єкта звернення) та процесуальні питання їх розгляду регламентуються Розділу VI Цивільного процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та інших органів (посадових осіб)».

Виходячи з наведеного, сторони виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, державний виконавець, а також особа, яка набула прав стягувача, можуть звернутися до суду з заявою виправлення помилки у виконавчому документі, допущену при його оформленні або видачі, в той же час виключне право на звернення до суду із заявою про виправлення помилки у рішенні суду в частині розрахунку заборгованості, який був здійснений судом при ухваленні рішення суду має сторона судового процесу (стягувач, боржник), за своєю суттю вимоги заявника є різними за суб`єктним складом сторін, способом захисту для відновлення порушених прав сторони та предметом доказування, тому об`єднання різних за своєю правовою природою вимог, які заявлено на стадії виконання судового рішення, не передбачено цивільним процесуальним законодавством, є допустимим лише на стадії розгляду справи в порядку позовного провадження, що передбачає інший порядок розгляду такої категорії справ та дотримання певної форми звернення з такими вимогами до суду, що зумовлює застосування положень п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 185, 188, 260, 261, 269, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» про виправлення описки в виконавчому листі та рішенні, яке постановлено в межах розгляду цивільної справи № 755/17235/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, - повернути суб`єкту звернення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я