Справа № 491/548/19
У Х В А Л А

19 березня 2020 року м.Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАТОР» про визнання недійсним договору найму (оренди) землі,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАТОР» про визнання недійсним договору найму (оренди) землі.

17 березня 2020 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області електронною поштою надійшла заява позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючому у справі судді Желяскову О.О.

У відповідності до положень ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 5 статті 40 ЦПК України визначено, що якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Станом на час подання заяви про відвід в Ананьївському районному суді Одеської області штатним розписом передбачено три посади судді.

При цьому, одна посада судді є вакантною, а суддя Ананьївського районного суду Одеської області Надер Л.М. перебуває у відпустці по догляду за дитиною, фактично здійснює правосуддя один суддя, а саме головуючий у справі Желясков О.О .

У зв`язку з викладеним, на підставі ч.5 ст.40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу.

У відповідності до положень ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

При цьому, враховуючи стислі строки розгляду заяви про відвід судді, встановлені ч.7 ст.40 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволення заявленого головуючому у справі судді відводу слід відмовити з наступних підстав.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що її подано у зв`язку з тривалим розглядом справи.

Зокрема в заяві зазначено, що ухвалою суду від 21 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання на 22 липня 2019 року.

Проте, як зазначено в заяві про відвід, 17 липня 2019 року представником позивачів було подано заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату, яку задоволено.

В подальшому підготовче судове засідання було призначене на 19 вересня 2019 року в режимі проведення відеоконференції, в якому представником позивачів було заявлене клопотання про витребування доказів, в задоволенні якого було відмовлено.

Як зазначають позивачі, наступне судове засідання було призначено на 29 жовтня 2019 року на 15 годину 00 хвилин, яке не відбулося з невідомих позивачам причин.

Також, у заяві зазначено, що наступне засідання було призначено в режимі відеоконференції на 17 грудня 2019 року, проте з невідомих позивачам причин воно не відбулося.

Крім того, позивачі зазначають, що на 11 лютого 2020 року було призначено ще одне засідання в режимі відеоконференції, яке також з невідомих їм причин не відбулося.

Також, позивачі в заяві про відвід зазначають, що 16 березня 2020 року чергове засідання по справі не відбулося.

Позивачі в заяві про відвід зазначаються, що вони мають право на повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи у розумні строки, у зв`язку з чим вважають за необхідне заявити відвід головуючому у справі судді.

Проте, наведені доводи позивачів, в якості підстав для відводу головуючого у справі судді є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що ухвалою суду від 21 червня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено на 14 годину 00 хвилин 22 липня 2019 року проведення підготовчого судового засідання.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, в якій було зазначено дату та час проведення підготовчого судового засідання, було направлено рекомендованою поштовою кореспонденцією позивачу ОСОБА_1 з супровідним листом від 21 червня 2019 року №491/548/19/5424/2019 (а.с.70) та позивачу ОСОБА_2 з супровідним листом від 21 червня 2019 року №491/548/19/5426/2019 (а.с.71).

Також, копію ухвали суду від 21 червня 2019 року про відкриття провадження у справі з супровідним листом від 24 червня 2019 року №491/548/19/5429/2019 (а.с.73) було направлено рекомендованим листом направлено на адресу представника позивачів ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_2 лист суду за вихідним №491/548/19/5426/2019, яким на її адресу було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, отримала 26 червня 2019 року, про що свідчить розписка у «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…» (а.с.76).

Позивачем ОСОБА_1 лист суду за вихідним №491/548/19/5424/2019, яким на її адресу було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, також отримано 26 червня 2019 року, про що свідчить розписка у «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…» (а.с.77).

Крім того, 26 червня 2019 року копію ухвали про відкриття провадження у справі було отримано представником позивачів ОСОБА_4 , про що свідчить розписка у «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…» (а.с.75), про отримання листа суду за вихідним №491/548/19/5429/2019.

Проте, 22 липня 2019 року позивачі та їх представник, будучи, як зазначено вище, належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань від них у проміжок часу з 21 червня по 22 липня 2019 року на адресу суду не надходило.

У зв`язку з викладеним проведення підготовчого судового засідання було відкладено на 19 вересня 2019 року. Така віддалена дата призначення проведення наступного засідання пояснюється тим, що відповідно до наказу №4-в від 12 липня 2019 року головуючий у справі вибував у щорічну основну відпустку з 29 липня 2019 року по 9 вересня 2019 року включно.

5 вересня 2019 року 2019 року на адресу суду електронною поштою надійшло клопотання представника позивачів ОСОБА_4 (а.с.91) про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 19 вересня 2019 року у режимі відеоконференції.

Зазначене клопотання, невідкладно після виходу головуючого у справі судді з відпустки, а саме 10 вересня 2019 року було розглянуто, та за результатами його розгляду було постановлено ухвалу про повернення клопотання без розгляду, оскільки станом на 10 вересня 2019 року в матеріалах справи були відсутні, будь-які передбачені ЦПК України документи, які б підтверджували повноваження ОСОБА_4 , як представника позивачів.

12 вересня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.95) про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 19 вересня 2019 року, у режимі відеоконференції в приміщенні Любашівського районного суду Одеської області.

Зазначене клопотання судом було задоволено, про що 13 вересня 2019 року постановлено відповідну ухвалу (а.с.96).

13 вересня 2019 року на адресу суду електронною поштою, у вигляді сканованих електронних документів, надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 (а.с.100) про долучення до матеріалів справи документів, а саме: довіреності на представництво інтересів ОСОБА_1 (а.с.101), довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 (а.с.102), копії паспорту представника (а.с.103-104).

19 вересня 2019 року підготовче судове засідання проводилось у режимі відеоконференції з Любашівським районним судом Одеської області (а.с.106).

Також, 19 вересня 2019 року на адресу суду електронною поштою надійшло клопотання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.108) про витребування доказів.

Вказане клопотання було у підготовчому засіданні, в якому приймали участь позивачі, їх представник та представник відповідача, розглянуто по суті та в його задоволенні було відмовлено, оскільки його подано з порушенням визначених ч.1 ст.84 ЦПК України строків та воно не відповідає вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу (а.с.109-110).

В подальшому, під час проведення підготовчого судового засідання 19 вересня 2019 року, мали місце неодноразові перебої у роботі програмного комплексу TrueConf, яким забезпечувався відеоконференц зв`язок між Ананьївським районним судом Одеської області та Любашівським районним судом Одеської області. Після чергового збою відновити зв`язок так і не вдалося, про що свідчить спільна довідка секретаря судового засідання та головного спеціаліста (з інформаційних технологій) Ананьївського районного суду Одеської області (а.с.111), у зв`язку з чим проведення підготовчого судового засідання було на 15 годину 00 хвилин 29 жовтня 2019 року.

Проте, 29 жовтня 2019 року проведення підготовчого судового засідання у справі не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у іншому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження, призначеному на 13 годину 00 хвилин, та подальшому перебуванні головуючого у справі судді, як слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області, в нарадчій кімнаті при розгляді трьох клопотань слідчих про накладення арешту на майно.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 322 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд кримінальних проваджень відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку.

Слід зауважити, що як зазначалося вище, в Ананьївському районному суді Одеської області здійснює відправлення правосуддя один суддя, з трьох за штатним розписом, який при цьому, також здійснює повноваження слідчого судді та виконує адміністративні повноваження голови суду.

Також, слід звернути увагу на те, що процесуальне законодавство України не містить положень щодо пріоритетності тих чи інших справ для суду.

Проте, статтею 41 Регламенту Європейського суду з прав людини визначено, що при визначенні черговості, відповідно до якої справи повинні бути розглянуті, Суд виходить з важливості і терміновості піднятих в скарзі питань, керуючись при цьому наданими їм самим критеріями. Однак палата або її голова можуть відступити від цих критеріїв і визначати першочерговість розгляду тієї чи іншої заяви.

В даному випадку, слід звернути увагу також на те, що відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

При цьому, клопотання про накладення арешту на майно, які розглядалися головуючим у справі, як слідчим суддею, надійшли до суду 28 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим їх розгляду було визначено першочерговим та пріоритетним.

В подальшому, проведення підготовчого судового засідання було призначено на 13 годину 00 хвилин 17 грудня 2019 року.

Проте, 17 грудня 2019 року підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з тим, що головуючий у справі суддя перебував у іншому судовому засіданні, призначеному на 10 годину 00 хвилин, в якому розглядалося кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітніх осіб, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, в якому було заплановано проведення допит 17 свідків та фактично було здійснено допит 6 свідків.

При цьому, як зазначалося вище, відповідно до частини 1 статті 322 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд кримінальних проваджень відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 28 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Враховуючи викладене розгляд зазначеного кримінального провадження було визначено судом першочерговим та пріоритетним.

В подальшому, проведення підготовчого судового засідання було призначено на 10 годину 30 хвилин 11 лютого 2020 року.

Проте, 11 лютого 2020 року проведення підготовчого судового засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у судовому засіданні та нарадчій кімнаті при розгляді іншої справи, а саме справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яку було призначено до розгляду на 8 годину 15 хвилин 11 лютого 2020 року.

При цьому, при розгляді зазначеної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, було досліджено в судовому засіданні значний обсяг доказів, допитано трьох свідків, у зв`язку з чим її розгляд тривав до 14 години, що зокрема підтверджується відомостями, які містяться в КП «Д-3», щодо часу внесення до автоматизованої системи документообігу суду постанови про накладення на особу адміністративного стягнення.

В подальшому, проведення підготовчого судового засідання було призначено на 15 годину 00 хвилин 16 березня 2020 року.

Проте, 16 березня 2020 року проведення підготовчого судового засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у судовому засіданні та нарадчій кімнаті при розгляді іншої справи, а саме справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яку було призначено до розгляду на 12 годину 50 хвилин 16 березня 2020 року.

При цьому, слід зауважити, що у вказаній справі про адміністративне правопорушення, яка перебувала на розгляді в суді жовтня 2018 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше за понад два роки з`явилася до суду, у зв`язку з чим розгляд зазначеної справи про адміністративне правопорушення було визначено судом першочерговим та пріоритетним. Розгляд зазначеної справи було завершено близько 15 години 40 хвилин, що зокрема підтверджується відомостями, які містяться в КП «Д-3», щодо часу внесення до автоматизованої системи документообігу суду постанови у справі.

З наведеного вбачається, що доводи позивачів про безпідставність відкладення проведення судових засідань та не проведення судових засідань у справі за їх позовом є безпідставними та необґрунтованими, недоведеними будь-якими доказами. Судом, розгляд справи відкладався та переносився судом з об`єктивних, незалежних від суду підстав.

Також, слід зауважити, що відкладення судового засідання є по суті процесуальним рішенням головуючого у справі судді, з яким, як вбачається з заяви про відвід, не погоджуються позивачі.

При цьому, частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, згідно ч.1 ст.36 ЦПК України: «Підстави для відводу (самовідводу) судді» суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З заяви про відвід вбачається, що позивачі вважають, що існує підстава для відводу головуючого у справі, передбачена п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а саме, що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, Цивільним процесуальним кодексом України не дано визначення поняттям неупередженості або об`єктивності та критеріїв визначення їх наявності або відсутності.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У зв`язку з чим, суд при вирішення питання про наявність підстав для відводу наведених у заяві позивачів вважає за необхідне звернутися до практики Європейського суду з прав людини та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07) судді ЄСПЛ зауважили, що об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, слід мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться».

Як вбачається з наведеного, ЄСПЛ пов`язує об`єктивний та суб`єктивний аспекти саме з неупередженістю судді.

При цьому, позивачі будь-яких побоювань або доводів упередженості головуючого у справі судді в заяві про відвід не висловлюють.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючому у справі судді Желяскову О.О., є безпідставною та необґрунтованою, недоведеною жодними доказами.

Керуючись ст.ст.33, 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Желяскову О.О. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАТОР» про визнання недійсним договору найму (оренди) землі, - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О.О.Желясков