Справа № 362/1402/20
Провадження № 4-с/362/21/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18.03.2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю державного виконавця Ляш Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державних виконавців,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, у якій зазначає, що заступником начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляш Ю.П. 25.02.2020 року винесено постанову про опис і арешт майна у виконавчому провадженні № 50891055.

Посилаючись на те, що вказану постанову винесено без законних підстав для проникнення у володіння особи, внаслідок чого неправомірно описано і арештовано належний їй автомобіль, ОСОБА_1 просить визнати такі дії державного виконавця Ляш Ю.П. і бездіяльність її начальника по неналежному контролю і передачі арештованого майна для оцінки, неправомірними і скасувати зазначену постанову.

Заявник в судове засідання не прибула; надала суду заяву у якій просила розглянути скаргу у її відсутності.

Державний виконавець Сіпченко О.М. і представник стягувача в судове засідання не прибули.

Державний виконавець Ляш Ю.П. в судовому засіданні заперечила щодо вимог скарги та просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що оскаржувані дії проведено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Вислухавши думку державного виконавця та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Постановою заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляш Ю.П. від 25 лютого 2020 року здійснено опис і арешт рухомого майна боржника у виконавчому провадженні № 50891055 (ВП № 61357670) (а.с. 10 13).

Як встановлено судом із власник пояснень державного виконавця, наданих ним в судовому засіданні під час розгляду скарги, належний боржнику автомобіль дійсно було виявлено на території домоволодіння боржника та вилучено звідти без дозволу власника і відповідного судового рішення.

Зокрема, вирішуючи дану скаргу по суті вимог, суд виходить із положень Закону України «Про виконавче провадження», а саме: пункту 4 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Натомість, як встановлено судом під час здійснення опису і арешту рухомого майна боржника, у державного виконавця не було вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до володіння боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження», чим порушує права заявника щодо належного здійснення виконавчого провадження у якому він є боржником, а тому вони підлягають поновленню шляхом її скасування.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, з метою усунення допущених порушень та поновлення порушених прав боржника, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову.

Одночасно, суд не вбачає підстав для задоволення інших вимог скарги та визнання неправомірними дій, бездіяльності і рішень начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки вони є похідними від оскаржуваної постанови і саме через її скасування судом, подальші наслідки втрачають юридичну силу, чим і буде поновлено права боржника.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог скарги.

На підставі статті 452 ЦПК України, на відділ державної виконавчої служби слід покласти судові витрати, пов`язані з розглядом скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258 261, 450 452 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ляш Юлії Павлівни від 25 лютого 2020 року про опис і арешт майна у виконавчому провадженні № 50891055 (ВП № 61357670).

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Стягнути з Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в дохід держави 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 18 березня 2020 року.