Справа № 645/3095/19
Провадження № 2/645/171/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., за участі позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника відповідача - Трофименко Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк Ірини Сергіївни, Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про скасування рішення державного реєстратора, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить скасувати рішення №44622812 від 14.12.2018 р. державного реєстратора Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С. про державну реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 за ТОВ «АНСУ», код ЄДРПОУ - 36757541; Скасувати вчинений на підставі рішення №44622812 від 14.12.2018 р. внесений державним реєстратором Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №2945655 про право власності ТОВ «АНСУ», код ЄДРПОУ - 36757541, на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 з реєстраційним номером №01.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ПАТ «Банк «Таврика» та ОСОБА_3 18.12.2007 р. був укладений кредитний договір, до якого в подальшому за згодою сторін вносилися відповідні зміни. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором відповідачем ОСОБА_3 було передано ПАТ «Банк «Таврика» в іпотеку за договором іпотеки від 18.12.2007 р. та договором № 1 від 10.07.2008 р. про внесення змін до договору іпотеки від 18.12.2007 р., нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 р. по справі № 640/21878/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Таврика», реєстраційної служби ТУЮ у Харківській області, ОСОБА_5 визнано відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на стягнення з фізичної особи ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 р. та додаткових угод до нього; визнано припиненим з 12.11.201З р. договір іпотеки від 18.12.2007 р., та додаткової угоди до нього № 1 від 10.07.2008 р., укладених між ПАТ «Банк «Таврика» та фізичною особою ОСОБА_3 ; визнано відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на предмет іпотеки за договором іпотеки від 18.12.2007 р. - квартиру АДРЕСА_1 . Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31.03.2014 р. рішення Київського районного суду м. Харкова залишено без змін.

12.05.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В. було прийнято рішення № 12956323 щодо скасування запису про державну реєстрацію обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна відносно спірної квартири.

21.05.2014 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу зазначеної вище квартири, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Шатерніковою Т.М.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.09.2014 р. касаційну скаргу ПАТ «Банк «Таврика» відхилено, рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 р. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31.03.2014 р. залишено без змін. Постановою Верховного Суду України від 16.09.2015 р. ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 24.09.2014 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду касаційної інстанції. Ухвалою від 22.06.2016 р. Вищого спеціалізованого суду України касаційна скарга ПАТ «Банк «Таврика» задоволена частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 р. та ухвала апеляційного суду Харківської області від 31.03.2014 р. скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2016 р. позовну заяву ОСОБА_6 по справі №640/21878/13ц залишено без розгляду.

Позивачем ОСОБА_1 вказаний об`єкт нерухомості в подальшому було передано в іпотеку на користь ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 03.08.2016 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.11.2018 р. по справі №645/3592/16 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «АНСУ», яке є правонаступником ПАТ АТ «Банк «Таврика», про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був укладений 21.05.2014 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , та про визнання недійним договору іпотеки від 03.08.2016 р., укладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Зазначене рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Однак, 16.01.2019 р. група невідомих осіб намагалась захопити належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому із наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації було встановлено, що державний реєстратор Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С. 14.12.2016 р. винесла рішення за №44622812 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «АНСУ». Також державним реєстратором Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С. на підставі вказаного рішення було вчинено запис №29456557 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ТОВ «АНСУ» на об`єкт нерухомого майна у вигляді спірної квартири, з реєстраційним номером №01.

Позивач вважає рішення державного реєстратора і його запис про право власності незаконними, необґрунтованими, які мають бути скасовані судом з наступних підстав, а саме:

По - перше, договір купівлі - продажу квартири від 21.05.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , до цього часу є чинним і дійсним. Таким чином, оспорюване рішення державного реєстратора винесене всупереч приписів ст. 43 Конституції України та ст. 317 ЦК України.

По - друге, жоден з наданих реєстратору документів, вказаних як підстава для прийняття оскаржуваного рішення, не свідчить про те, що іпотекодавцем щодо вказаної квартири є ОСОБА_1 . Позивач не має жодного відношення до іпотечного майна, а вказану квартиру він отримав відповідно до чинного договору купівлі - продажу від 21.05.2014 р., який також не мав жодного стосунку до відносин з іпотеки. Водночас на ОСОБА_1 будь-яким судовим рішенням обов`язок іпотекодавця щодо вказаної квартири не покладено, а отже будь-які вимоги будь - якого іпотекодержателя щодо вказаної квартири не можуть стосуватись ОСОБА_1 . Таким чином, державний реєстратор, не маючи жодних правових підстав, без наявності рішення суду, поклала на позивача обов`язки іпотекодержателя вказаної квартири і своїм рішенням позбавила його права власності на вказану квартиру, оформивши право власності на неї за ТОВ «АНСУ». Вказане свідчить про порушення державним реєстратором вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Крім того, державний реєстратор взагалі не досліджувала договір купівлі - продажу квартири, на підставі якого був укладений договір іпотеки. А крім того, на письмову вимогу ТОВ «АНСУ» до ОСОБА_3 про сплату боргу за договором купівлі - продажу квартири ОСОБА_3 було надано ТОВ «АНСУ» відповідь у вигляді заяви про зарахування зустрічних вимог ОСОБА_3 в сумі 6 115 200 грн. до ТОВ «АНСУ». Проте на вказану заяву ТОВ «АНСУ» не дало жодної відповіді на порушення вимог ст. 34 Закону України «Про іпотеку», що призвело до порушення вимог ст. 36 цього ж Закону щодо позасудового врегулювання на підставі договору.

Крім того, державна реєстрація права власності ТОВ «АНСУ» на вказану квартиру була

здійснена всупереч вимог ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 60 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, як вбачається із переліку документів, на підставі яких здійснювалась реєстрація права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ», на порушення вимог ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», реєстратор не мав документів про оцінку вартості спірної квартири, яка була предметом іпотеки, і отже це питання він не з`ясовував, таким чином, не мав підстав для здійснення реєстрації вказаної квартири.

Крім того, здійснення відступлення права вимоги за кредитним договором та за похідним від нього договором іпотеки від ПАТ «Банк «Таврика» до ТОВ «АНСУ» відбулось всупереч положенням ч. 3 ст. 512, ст. 1054 ЦК України, оскільки реєстратор не перевірила правомочності ТОВ «АНСУ» на придбання ним вимог за кредитним договором та похідним від нього іпотечним договором.

Крім того, місцем знаходження КП «Агенція адміністративних послуг» є Київська область, Бориспільський, район, село Мартусівка, отже вказане підприємство, в т. ч. і його філії, не можуть здійснювати реєстраційних дій за межами Київської області. Її Харківська філія має код ЄДРПОУ - 42320119, однак за таким кодом інформація про будь-які суб`єкти відсутня, а це свідчить про те, що юридична особа, в якій працює державний реєстратор Бурдюк І.С., діє не у відповідності з чинним законодавством, як і сам державний реєстратор. Крім того, на офіційному сайті Мінюсту України (https://minjust.gov.ua/spysok-akred-sdr) у списку акредитованих суб`єктів державної реєстрації відсутня Харківська філія КП «Агенція адміністративних послуг».

На думку позивача, викладене свідчить, що державний реєстратор Бурдюк І.С. винесла рішення за №44622812 від 14.12.2018 р. про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру всупереч ст. ст. 19, 43 Конституції України, ст. ст. 317, 512, 1054 ЦК України, ст. ст. 34-37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. З, 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що є підставою для скасування судом вказаного рішення.

Також є незаконним і вчинений на підставі рішення №4462281 від 14.12.2018 р. запис №29456557 державного реєстратора Бурдюк І.С., внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про право власності ТОВ «АНСУ» на об`єкт нерухомого майна, з реєстраційним номером 01. ( т.1 а.с. 2-9, т.2 а.с.2-9)

У зв`язку з чим просить суд задовільнити його позовні вимоги.

14.06.2019 р. від представника на той час третьої особи ТОВ «АНСУ» - Трофименко Р.О. надійшли письмові пояснення, де зазначено, що ТОВ «АНСУ» заперечує проти позовної заяви, вважає її такою, що ґрунтується на перекручуванні фактичних обставин справи й вибірковому застосуванню норм права. Так, між ОСОБА_3 та АТ «Таврика» був укладений кредитний договір № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 р., відповідно до умов якого боржнику було надано 50 000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором між банком та боржником було укладено договір іпотеки, посвідчений 18.12.2007 р. приватним нотаріусом ХМНО Швидкіною О.О., відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 .

12.05.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В. було скасовано запис про державну реєстрацію обтяження предмета іпотеки, на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 31.03.2014 р. по справі № 640/21878/13-ц.

У цей же день, цим же нотаріусом було посвідчено договір купівлі- продажу предмета іпотеки ПАТ «Банк «Таврика», при цьому Банк згоди на відчуження предмета іпотеки не надавав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.06.2016 р. було скасовано ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31.03.2014 р. по справі № 640/21878/13-ц, що й стало підставою відновлення первинного запису про державну реєстрацію обтяження предмета іпотеки, тобто запису від 18.12.2007 р.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.11.2018 р. по справі №645/3592/16 за позовом ПАТ «Банк «Таврика» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору від 12.05.2014 купівлі- продажу квартири

АДРЕСА_1 було у задоволенні позову відмовлено. Зазначеним рішенням судом був зроблений висновок про збереження обтяження майна іпотекою внаслідок скасування рішення суду щодо припинення іпотеки та про поширення на ОСОБА_1 відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» статусу іпотекодавця за іпотечним договором, враховуючи те, що до нього перейшло право власності на квартиру, яка є предметом іпотеки. За таких обставин, враховуючи сутність іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним відновленням прав кредитора у зв`язку зі скасуванням незаконного рішення є застосування процедури звернення стягнення на іпотечне майно, передбаченої угодою сторін, як однієї з умов надання (отримання) кредиту».

Таким чином, на думку ТОВ «АНСУ», при переході права власності на предмет іпотеки від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , в силу ст. 23 Закону України «Про іпотеку», до нового власника предмету іпотеки, тобто до ОСОБА_1 , перейшли всі права та обов`язки Іпотекодавця за Договором іпотеки, укладеного між ПАТ «БАНК «Таврика» та ОСОБА_3

04.10.2017 р. за Договором № 62/07-ВФЛ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ПАТ «Банк «Таврика» передало ТОВ «АНСУ» право грошової вимоги за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 р., та за договором від 04.10.2017 р. про відступлення прав за договором іпотеки ПАТ «Банк «Таврика» передало ТОВ «АНСУ» право вимоги за іпотечним договором від 18.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Швидкіною О.О.

Отже, з 04.10.2017 р. ТОВ «АНСУ» є правонаступником ПАТ «Банк «Таврика» за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 р. та за договором іпотеки від 18.12.2007 р..

Оскільки боржник свої зобов`язання за кредитним договором не виконує належним чином з 2009 р., повернувши лише 246 доларів США з отриманих 50 000,00 дол. США, станом на 15.09.2017 р. заборгованість боржника за кредитним договором склала 52979,00 доларів США, з яких: 49 754,00 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту, 3225,00 доларів США - прострочена заборгованість по процентам.

ТОВ «АНСУ» повідомляло ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про наявність заборгованості, про необхідність її сплати, й про звернення стягнення на предмет іпотеки, як письмово, так і при зустрічі представників ТОВ «АНСУ». Проте заборгованість ані Боржником, ані Іпотекодавцем (позивачем) сплачена не була.

Будь-яке обмеження прав іпотекодержателя на захист свого права шляхом застосування позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки у законодавстві відсутнє. У відповідності до пункту 6.7 Договору іпотеки, право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя належить Іпотекодержателю. На момент звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованість за Кредитним договором складала суму в розмірі 52979,00 доларів США.

Відповідно до положень п.6.1, п.6.4, п. 6.5 Договору іпотеки, в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку», позивачу та боржнику було надіслано та отримано ними вимогу ТОВ «АНСУ» № 19/27 від 12.03.2018 р. про усунення порушень кредитного договору № 62/07- ВФЛ від 18.02.2007 р., вимогу ПАТ «Банк «Таврика» № 395/09 від 15.09.2017 р. про усунення порушень кредитного договору № 62/07-ВФЛ від 18.02.2007 р.

У позовній заяві позивачем не заперечується той факт, що вимогу про звернення стягнення він отримував, про існування заборгованості та про звернення стягнення на предмет іпотеки він знав. ТОВ «АНСУ» було замовлено Звіт з незалежної оцінки майна, який був проведений 14.12.2018 р., відповідно до якого вартість спірної квартири складає 615 288,00 грн.

ТОВ «АНСУ» надав повноважному реєстратору всі передбачені законом документи, на підставі яких державним реєстратором у строгій відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, пункту 61 Постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було проведено реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Іпотекодаржателем - ТОВ «АНСУ».

Крім того, ТОВ «АНСУ» є фінансовою установою, що підтверджується розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2038 від 25.05.2017 р.

Щодо нібито заліку зустрічних однорідних вимог, про які зазначає позивач у позові, то таке зарахування між ПАТ Банк «Таврика» та ОСОБА_3 після 21.03.2013 р. є неможливим в силу

закону. В той же час, ТОВ «АНСУ» за Договором № 62/07-ВФЛ від 04.10.2017 р. отримало від ПАТ «Банк «Таврика» лише право грошової вимоги за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 р. Зустрічні зобов`язання ОСОБА_3 до ТОВ «АНСУ» - відсутні. Отже, твердження позивача, що надана ним відповідь на отриману від ТОВ «АНСУ» вимогу у вигляді заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, як на підставу припинення зобов`язань за кредитним договором, не ґрунтується на вимогах закону. Таким чином, проведення 14.12.2018 р. реєстрації права власності за ТОВ «АНСУ» на спірну квартиру Харківською філією КП «Агенція адміністративних послуг» здійснено у строгій відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, пункту 61 Постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим просить відмовити у задоволені позовних вимог. (т.1 а.с.70-75)

17.10.2019 р. від представника на той час третьої особи ТОВ «АНСУ» - Трофименко Р.О. надійшли додаткові письмові пояснення, де зазначено, що, на його думку, укладання договору купівлі - продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мало на меті уникнення відповідальності за кредитним зобов`язанням, та по суті є лише номінальним переходом права власності. Так, за адресою спірної квартири фактично проживає ОСОБА_3 , на ім`я якої відкриті особові рахунки КП «ХТМ» та КП «Харківводоканал», за якими обліковується значна заборгованість. Зазначене свідчить, що фактичним володільцем квартири є і була ОСОБА_3 . Окрім того, фактичним вигодонабувачем за кредитом, на підставі якого було передано вищевказане майно в іпотеку, був ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходились в партнерських взаємовідносинах. Про це, зокрема, свідчить надана ОСОБА_3 при отриманні кредиту довідка, видана ТОВ «Магазин Качановський», керівником якого є ОСОБА_1 . Засновником цього підприємства є ОСОБА_8 , який має таке ж місце реєстрації: АДРЕСА_4 , як і ОСОБА_1 . Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що він є добросовісним набувачем квартири, не витримує жодної критики та спростовується зазначеними фактичними обставинами. (т.1 а.с.114-116)

Ухвалою суду від 25.10.2019 р. виключено ТОВ «АНСУ» з числа третіх осіб, та залучено до участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С., Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» про скасування рішення державного реєстратора, - в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 26.11.2019 р. залучено КП «Агенція адміністративних послуг» до участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С., Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», ТОВ «АНСУ», про скасування рішення державного реєстратора, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якості співвідповідача.

10.01.2020 р. від представника відповідача ТОВ «АНСУ» - Трофименко Р.О. надійшли письмові пояснення, мотивовані тим, що заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 15.09.2015 року по справі № 643/2262/15-ц за позовом ПАТ «БАНК «Таврика» до ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 12.11.2013 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2016 року заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 15.09.2015 року по справі № 643/2262/15-ц - залишено без змін. 13.02.2017 р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 15.09.2015 р. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2016 р. по справі № 643/2262/15-ц - залишено без змін. Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, на які посилається позивач як на підставу відсутності права вимоги за кредитним договором - відсутнє, тому посилання позивача на це є безпідставним.

Оскаржувана реєстрація права власності була проведена 14.12.2018 р. державним

реєстратором Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг». Місцем розташування Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг» станом на час проведення державної реєстрації прав була адреса: м.Харків, вул. Полтавський шлях, 6, оф. 1. Зазначене підтверджується витягом з ЄДРЮО ОПтаГФ, зробленого 10.01.2020 р., станом на 14.12.2018 р. (час проведення оскаржуваної реєстрації). Наказом Міністерства юстиції України № 3716/5 від з 17.12.2018 р., який набув чинності з 17.12.2018 р., визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 12.04.2016 р. №1098/5. Таким чином, 14.12.2018 р. реєстратор Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг» мав всі повноваження для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно у адміністративно територіальній одиниці - Харківська область (т.2 а.с.84-85)

10.01.2020 р. до суду від позивача надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача ТОВ «АНСУ», де позивач знову посилається на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.11.2018 р. у справі №645/3592/16 яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Банк Таврика» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору від 12.05.2014 купівлі - продажу вказаної квартири. Зазначає, що в ході розгляду справи судом не було встановлено жодних порушень при укладенні вказаного договору щодо спірної квартири ні з боку покупця ОСОБА_1 , ні з боку продавця ОСОБА_3 , ні з боку нотаріуса ОСОБА_10 , яка посвідчувала договір. Відсутність будь-яких порушень чинного законодавства з боку сторін договору якраз і обумовило відмову судом у задоволенні позову банку про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. ТОВ «АНСУ» як правонаступник ПАТ «Банк Таврика» повністю погодився з вказаним рішенням і не оскаржив його в апеляційному порядку. В період укладення вказаного договору купівлі - продажу квартири вона відповідно до рішення Київського районного суду, яке набуло законної сили, залишеного без змін постановами Апеляційного суду Харківської області та Вищого спеціалізованого суду України, не була обтяжена іпотекою. Вказане рішення відповідно до Конституції України було обов`язкове до виконання всіма органами, громадянами та посадовими особами на всій території України, а отже відсутні будь - які фактичні та правові підстави для визнання вказаного договору щодо зазначеної квартири недійсним. В зв`язку з цим позивач вважає хибним посилання ТОВ «АНСУ» на рішення Верховного Суду України від 16.09.2015 р. по справі №6-1193цс15, як на підставу недійсності вказаного договору купівлі - продажу квартири. Так, в цьому рішенні зазначено, що іпотека підлягає відновлення з моменту вчинення первинного запису про неї в Державний реєстр іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду. В цьому рішенні мова йде виключно про відновлення іпотеки, а не про визнання недійсним укладеного договору купівлі - продажу, який було вчинено добросовісними сторонами. Між тим, закон не передбачає можливості витребування майна у добросовісного набувача у випадку придбання ним цього майна за оплатним договором.

Між тим, покупець ОСОБА_1 придбав вказану квартиру у продавця ОСОБА_3 , яка, маючи абсолютно законне право здійснювати в травні 2014 року продаж вказаної квартири, здійснила її відчуження з власної волі, по оплатному договору, що відповідно до постанови Верховного Суду, робить неможливим витребування вказаної квартири у добросовісного набувача ОСОБА_1 . Іншим доводом ТОВ «АНСУ» є його посилання на умовивід Фрунзенського районного суду м.Харкова, який викладено у рішенні від 13.11.2018 р. про поширення на ОСОБА_1 статусу іпотекодавця за іпотечним договором. При цьому ТОВ «АНСУ» зазначає, що цим умовиводом суду встановлені саме обставини справи, які мають преюдиційне значення. Між тим, це ствердження є висновком суду, його міркуванням, зробленим на основі його аналізу норм права, але не щодо фактичних обставин справи, отже, посилання відповідача на вказаний умовивід суду по раніше розглянутій справі не має жодного значення для цієї справи.

Також зазначає, що жодним рішенням суду не встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1 є іпотекодавцем спірної квартири як правонаступник ОСОБА_3 , про що намагається довести ТОВ «АНСУ». Тому вважає безпідставним посилання ТОВ «АНСУ», як на правомірність дій державного реєстратора Харківської філії ТОВ КП «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С. щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ», на положення пп. 6.1, 6.4, 6.5.1, 6.5.3 Договору іпотеки. Як випливає із змісту пояснення ТОВ «АНСУ», відповідач направив вимогу про усунення порушень основного зобов`язання та умов іпотечного договору

ОСОБА_1 . Між тим, ОСОБА_1 не має жодного відношення ні до кредитного Договору, ні до Договору іпотеки, а отже посилання на вказану вимогу ТОВ «АНСУ» і на положення п. 6.1 Договору іпотеки не має юридичного значення. Крім того, відповідно до п. 6.4 Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого надпису нотаріуса ; за рішенням суду ; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя згідно вимог 6.5.1 та 6.5.3 цього Договору. Між тим, тут мова йде не про оформлення права власності іпотекодержателя на майно боржника, а виключно про звернення стягнення на це майно, що полягає в арешті, вилученні та примусовій реалізації. В п.п. 6.5.1 та 6.5.3. Договору іпотеки, на які посилається ТОВ «АНСУ», мова йде про примусову реалізацію предмету іпотеки, про його продаж і задоволення його вимог за рахунок реалізованого майна. Водночас, як випливає із змісту п. 6.5.1 Договору іпотеки, реєстрація права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки можлива лише відповідно до Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовою основою для реєстрації такого права. Між тим, такий договір між ПАТ «Банк Таврика» та ОСОБА_3 не укладався та не надавався державному реєстратору, який в зв`язку з цим не мав жодних правових підстав для реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ».

Також вважає безпідставним посилання ТОВ «АНСУ» на звіт про оцінку предмету іпотеки, оскільки вказаний звіт складено 14.12.2018 р., тобто в той день, коли державний реєстратор незаконно здійснив реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ». Отже, вказаний звіт не було надано державному реєстратору, що також випливає із Інформації з Держреєстру про реєстрацію вказаної квартири. Фактично реєстратор здійснив реєстрацію права власності на квартиру, вартість якої для нього була невідома, і яка не була зазначена в Держреєстрі, тим самим робило неможливим з`ясування питання - чи був за рахунок квартири погашений борг ОСОБА_3 , чи ні. Верховний Суд таке порушення вважає вкрай суттєвим, що веде до визнання незаконними дій державного реєстратора. Крім того, ТОВ КП «Агенція адміністративних послуг» на адвокатський запит представника позивача не надала ні реєстраційної справи щодо вказаної квартири, ні наказу про прийняття на роботу в якості державного реєстратора ОСОБА_11 , ні документів про доступ її до Державного реєстру нерухомого майна. А це, з урахуванням фактичних обставин справи, є підтвердженням умисного ненадання вказаних документів, які є доказами незаконності такої реєстрації. (т.2 а.с.95-103)

22.07.2020 р. до суду від відповідача - Держаного реєстратора Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позовної заяви заперечує в повному обсязі, не визнає жодної обставини, зазначеної Позивачем, вважає, що всі наведені ним аргументи не відповідають дійсним обставинам справи та положенням законодавства з огляду на наступне. Щодо витребування реєстраційної справи у паперовому вигляді зазначила, що необхідно звертатись не до неї як реєстратора, що вчинив реєстраційну дію, бо вона взагалі не має доступу до неї, а безпосередньо до суб`єкта державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, встановленого законом, а саме виконавчого комітету Харківської міської ради, і саме на підставі ухвали суду. Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Виконуючи вказані вище положення законодавства, державним реєстратором Бурдюк І.С. було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки на підставі поданих ТОВ «АНСУ» документів, зазначений перелік яких містяться у Відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що ТОВ «АНСУ» було надано: вимогу № 19/27 від 12.03.2018 р. про усунення порушень, договір про відступлення прав вимоги № 62/07 ВФЛ від 04.10.2017 р., договір про відступлення прав за Договором Іпотеки № 3167 від 04.10.2017 р., Договір 1 № 5822 від 10.07.2008 р. та Договір іпотеки № 3071 від 18.12.2007 р. Зіставляючи фактично отримані документи та вимоги Порядку № 1127, можна зробити висновок, що вони повністю відповідають один одному, а, отже, здійснення державної реєстрації права власності на квартиру

АДРЕСА_1 за ТОВ «АНСУ» було здійснено державним реєстратором Бурдюк І.С. правомірно, суворо з дотриманням положень чинного законодавства. Жодних заборон на прийняття оскаржуваного позивачем реєстраційного рішення щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «АНСУ» державним реєстратором Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг», немає. Реєстрація права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ» здійснено у повній відповідності з вимогами законодавства: ТОВ «АНСУ» надало повноважному реєстратору всі передбачені законодавством документи, на підставі яких відповідачем як Державним реєстратором, було проведено державну реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за Іпотекодержателем - ТОВ «АНСУ». (т.2 а.с.162-168)

26.10.2020 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відповідача ОСОБА_12 , відповідно до якої позивач вказує, що доводи відзиву державного реєстратора Бурдюк І.С. спростовуються положеннями чинного законодавства з огляду на наступне.

Щодо неможливості надання реєстраційної справи, то державний реєстратор за допомогою відповідних програмних комплексів має безперешкодний доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і, отже, до відомостей та копій документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії. Таким чином, державний реєстратор, маючи доступ до Державного реєстру речових прав, може отримати відповідний документ в електронній формі та відтворити його у паперовій Формі.

При реєстрації права власності вказаної квартири за ТОВ «АНСУ», як випливає із Інформації із Державного реєстру, державний реєстратор Бурдюк І.С., здійснюючи реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ», не мала первісного кредитного договору, укладеного 18.12.2007 р. між ПАТ «Банк Таврика» та ОСОБА_3 , та додатків до нього. А отже, державний реєстратор не мала жодних відомостей ні про суму отриманого ОСОБА_3 кредиту, ні про строк його повернення. Водночас, саме існування у ОСОБА_3 невиконаного зобов`язання за вказаним кредитним договором обумовлювало наявність існування іпотеки щодо вказаної квартири. Крім того, як випливає із Інформації із Державного реєстру, державний реєстратор Бурдюк І.С., здійснюючи реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «АНСУ», також не мала жодних додатків до договору відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, укладеного 04.10.2017 р. між ПАТ «Банк Таврика» та ТОВ «АНСУ», при тому, що вказаний договір не містить навіть згадки ні про ОСОБА_3 , ні про первісний кредитний договір від 18.12.2007 р., ні про розмір заборгованості ОСОБА_3 . Вся інформація про це містилась у додатку №1 до договору про відступлення (купівлі - продажу) прав вимог, який не був наданий державному реєстратору Бурдюк І.С. Крім того, як випливає із Інформації із Державного реєстру, державний реєстратор Бурдюк І.С., здійснюючи реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «АНСУ», також не мала жодної інформації про стан виконання ОСОБА_3 зобов`язання за кредитним договором. Також, як вбачається із Інформації із Державного реєстру, державний реєстратор Бурдюк І.С., здійснюючи реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «АНСУ», взагалі не мала договору про задоволення вимог іпотекодержателя, необхідність якого була прямо передбачена договором про іпотеку від 18.12.2007 р. Таким чином, вказане прямо свідчить про грубе порушення державним реєстратором Бурдюк І.С. вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в результаті чого вона зареєструвала право власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ», не маючи для цього правової підстави.

Також вважає, що державний реєстратор Бурдюк І.С., здійснюючи реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «АНСУ», не мала жодних документів щодо оцінки вартості предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Квартира перейшла у власність іпотекодержателя за несплачений борг, але при цьому державний реєстратор не встановила ні суму боргу, ні вартості квартири, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Про факт відсутності підстав для реєстрації права власності квартири за ТОВ «АНСУ» свідчать також і сам відзив даний суду ОСОБА_11 . Так, державний реєстратор Бурдюк І.С. мала лише одну вимогу про усунення порушень вимог кредитного договору, проте невідомо, кому вона адресувалась - ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 , при тому, що ОСОБА_1 не є ні боржником, ні іпотекодавцем. ОСОБА_11 в своєму відзиві прямо і однозначно підтвердила порушення нею вимог як положень ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», так і положень п. 61 вказаного

Порядку, оскільки на момент реєстрації права власності ТОВ «АНСУ» на спірну квартиру вона не мала документів про сплив 30-ти денного строку з моменту отримання зазначеної вимоги боржником та іпотекодавцем. Таким чином, державний реєстратор Бурдюк І.С., всупереч приписам ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», не встановила відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства; не встановила наявність факту виконання умов правочину, з яким закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації ; не перевірила документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та підстав для відмови у державній реєстрації.

Також, позивач зазначає, що він є добросовісним та оплатним набувачем права власності на спірну квартири, оскільки вона ним придбана в період, коли вже не мала статусу предмету іпотеки. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.11.2018 по справі №645/3592/16 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «АНСУ» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсним укладеного ними 21.05.2014 р. договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 . Враховуючи наявність зареєстрованого права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 , якого він не був позбавлений у судовому порядку, державний реєстратор не мала ні підстав, ні повноважень здійснювати реєстрацію права власності на цю квартиру за ТОВ «АНСУ». Така реєстрація тим самим фактично скасувала державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , хоча він самого права власності в судовому порядку позбавлений не був. Водночас, державний реєстратор не мала жодних документів щодо підтвердження або спростування законності набуття ОСОБА_1 права власності. Питання права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру взагалі не було предметом дослідження державного реєстратора, хоча воно було зареєстроване в Державному реєстрі. Таким чином, державний реєстратор Бурдюк І.С., зареєструвавши право власності ТОВ «АНСУ» на квартиру АДРЕСА_1 , тим самим анулювала реєстрацію права власності на цю квартиру ОСОБА_1 , який не мав жодного стосунку до іпотечних відносин між ПАТ «Банк Таврика» та ОСОБА_3 . Вказані дії були вчинені державним реєстратором Бурдюк І.С. в умовах наявності очевидних і безспірних суперечностей між заявленим ТОВ «АНСУ» правом власності на спірну квартиру та вже зареєстрованим правом власності на цю квартиру ОСОБА_1 , що свідчать про порушення ОСОБА_11 вимог п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Щодо невідповідності реєстраційних дій поданим документам, позивач зазначає, що в поданих державному реєстратору Бурдюк І.С. містились грубі помилки, як щодо самого предмету іпотеки, так і щодо іпотекодавця ОСОБА_3 , що взагалі робило неможливим реєстрацію права власності на спірну квартиру. Так, в нотаріально посвідченому договорі про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеному 04.10.2017 р. між ПАТ «Банк Таврика» та ТОВ «АНСУ», зазначено, що предметом іпотеки в Договорі іпотеки, права за яким відступаються за цим Договором, є квартира АДРЕСА_1 . Однак державний реєстратор ОСОБА_11 вчинила реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 . Таким чином, державний реєстратор вчинила реєстраційні дії щодо квартири, відмінної від квартири, яка була вказана в договорі про відступлення прав вимог за договором іпотеки. Крім того, в нотаріально посвідченому договорі про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеному 04.10.2017 р. між ПАТ «Банк Таврика» та ТОВ «АНСУ», зазначено, що первісним іпотекодержателем та позичальником є ОСОБА_13 . Між тим, особа з таким ім`ям взагалі не мала жодного стосунку ні до кредитного договору, ні до договору про іпотеку. Вказані помилки і щодо особи іпотекодавця, і щодо адреси предмету іпотеки, зазначені в договорі про відступлення прав за договором іпотеки від 04.10.2017 р., взагалі робили неможливим вчинення державним реєстратором Бурдюк І.С. реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 . (т.2 а.с.225-234)

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі,

просив про їх задоволення. Пояснив суду, що ОСОБА_13 дійсно його знайома і вона дотепер проживає у спірній квартирі. Також йому було відомо про те, що ОСОБА_13 брала кредит, але на момент купівлі в неї спірної квартири він не знав, що ця квартира є предметом іпотеки.

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовільнити з підстав, викладених вище

Представник відповідача ТОВ «АНСУ» - Трофименко Р.О. проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що державна реєстрація права власності проведена у відповідності до вимог п.61 Порядку. Звіт про оцінку майна вони зробили в день реєстрації. Оскільки він має скорочений термін дій, проте він не знадобився, оскільки на час проведення державної реєстрація п.61 Порядку не містив вимогу щодо надання звіту про оцінку майна. Сума заборгованості ОСОБА_13 по кредитному договору (більше 52000 доларів США) значно перевищує вартість квартири (615288,00 грн.), крім того, спірна квартира не є єдиним житлом ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_13 .

Відповідач - ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила про розгляд справи за її відсутності.

Представники відповідачів - Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг» та КП «Агенція адміністративних послуг», треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_13 та АТ «Таврика» був укладений кредитний договір № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 року, відповідно до умов якого Боржнику було надано кредит у розмірі 50 000,00 доларів США, на строк до 18.12.2012 р. зі сплатою процентів 17,50 % річних від суми наданого кредиту. (т.1 а.с.10-14)

З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором між банком та боржником було укладено договір іпотеки, посвідчений 18.12.2007 року приватним нотаріусом ХМНО Швидкіною О.О., відповідно до якого у забезпечення своєчасного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором Іпотекодавець (на той час ОСОБА_13 ) передав в іпотеку банку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (т.1а.с.15-19).

У відповідності до пункту 6.7 Договору іпотеки, Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, встановлених пунктом 6.5 цього договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить Іпотеко держателю.

Пунктом 6.1. Договору іпотеки передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання, та/або умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 6.4. Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; за рішенням суду; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя згідно з п.6.5.1., 6.5.3. цього договору.

У пункті 6.5 Договору іпотеки передбачено способи задоволення вимог Іпотекодержателя. Так, згідно до підпункту 6.5.1, у випадку невиконання Іпотекодаєцем та/або Боржником письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або Кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки, згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно Закону України «Про іпотеку» , який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору Іпотеки, який в цьому, випадку є правовстановлюючим документом, в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.02.2014 р. по справі № 640/21878/13-ц визнано припиненим з 12.11.2013 р., у зв`язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, зобов`язання фізичної особи ОСОБА_13 перед ПАТ «Банк «Таврика» за кредитним договором №62/07-ВФЛ від 18.12.2007 р. та додаткових угод до нього, в частині заборгованості за кредитом у загальному розмірі 499252,30 грн. Визнано відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на стягнення з фізичної особи ОСОБА_13 заборгованості за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 року та додаткових угод до нього. Визнано припиненим з 12.11.2013 року договір іпотеки від 18.12.2007 року, та додаткової угоди до нього № 1 від 10.07.2008 р., укладених між ПАТ «Банк «Таврика» та фізичною особою ОСОБА_13 .. Визнано відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на предмет іпотеки за договором іпотеки від 18.12.2007 року - квартиру АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.20-22)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31.03.2014 року рішення Київського районного суду м. Харкова залишено без змін. (т.1 а.с.23-24)

14.05.2014 р. на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ Згоннік Л.М. про звільнення майна з-під арешту було скасовано запис про державну реєстрацію обтяження предмета іпотеки, (т.1 а.с.39зв.)

21.05.2014 р. між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу зазначеної квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Трощій І.В., та зареєстровано в реєстрі за № 1435. (т.1 а.с.25-26)

Того ж дня, 21.05.2014 р., право власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2014 р. було зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.27)

Ухвалою від 22.06.2016 р. Вищого спеціалізованого суду України рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31.03.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (т.1 а.с.28-29).

На думку суду, скасування вказаних вище судових рішень по справі № 640/21878/13-ц є підставою для збереження первинного запису про державну реєстрацію обтяження предмета іпотеки, тобто запису від 18.12.2007 р.

При новому розгляді справи № 640/21878/13-ц позов ОСОБА_13 до ПАТ «Банк «Таврика», реєстраційної служби ТУЮ у Харківській області, ОСОБА_5 про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання вчинити певні дії - залишений без розгляду .

Враховуючи, що судове рішення про припинення іпотеки було скасовано, суд вважає, що в даному випадку обтяження майна було збережено та на ОСОБА_1 , відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», поширено статус іпотекодавця за іпотечним договором, оскільки до нього перейшло право власності на квартиру, яка є предметом іпотеки.

Тобто при переході права власності на предмет іпотеки від ОСОБА_13 до ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 21.05.2014 р., до нового власника предмету іпотеки, тобто до ОСОБА_1 , перейшли всі права та обов`язки Іпотекодавця за Договором іпотеки, укладеного між ПАТ «БАНК «Таврика» та ОСОБА_13 , відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Також судом встановлено, що 04.10.2017 року за Договором № 62/07-ВФЛ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ПАТ «Банк «Таврика» передало ТОВ «АНСУ» право грошової вимоги за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 року, а також за договором від 04.10.2017 року про відступлення прав за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скульською Т.А., ПАТ «Банк «Таврика» передало ТОВ «АНСУ» право вимоги за іпотечним договором від 18.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Швидкіною О.О.

Таким чином, з 04.10.2017 року ТОВ «АНСУ» є правонаступником ПАТ «Банк «Таврика» за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 року та за договором іпотеки від 18.12.2007 року. (т.1 а.с.30, 32).

Згідно розрахунку ТОВ «АНСУ», розмір заборгованості ОСОБА_13 за кредитним договором № 62/07-ВФЛ від 18.12.2007 року станом на 15.09.2017 р. складав 52979,00 доларів США, з яких: 49 754,00 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 3225,00 доларів США - прострочена заборгованість по процентам.

Вартість квартири, загальною площею 55,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка є предметом іпотеки, відповідно до Звіту від 14.12.2018 року з незалежної оцінки майна, складає 615 288,00 грн. (т.1 а.с.76), що не перевищує суму заборгованості.

З метою ефективного відновленням прав кредитора шляхом застосування процедури звернення стягнення на іпотечне майно, передбаченої договором іпотеки, як однієї з умов надання (отримання) кредиту, 12.03.2018 р. ТОВ «АНСУ» направило боржнику ОСОБА_13 та іпотекодателю ОСОБА_1 на адресу спірної квартири: АДРЕСА_3 , дві письмові вимоги, кожному окремо, про усунення порушень кредитного договору № 62/07- ВФЛ від 18.12.2007 р. (т.2 а.с. 196-197)

Як вбачається з матеріалів справи, на письмову вимогу ТОВ «АНСУ» до боржника ОСОБА_13 про сплату боргу за договором купівлі - продажу квартири нею 01.11.2018 р. було надано ТОВ «АНСУ» відповідь у вигляді заяви про зарахування зустрічних вимог ОСОБА_13 в сумі 6 115 200 грн. до ТОВ «АНСУ» (т.2 а.с.33).

Вказані дії, на думку суду, свідчать про те, що боржник ОСОБА_13 була ознайомлена зі змістом письмової вимоги ТОВ «АНСУ» про усунення порушень кредитного договору № 62/07- ВФЛ від 18.12.2007 р.

ОСОБА_1 отримав вказану вимогу 20.03.2018 р., що підтверджується матеріалами справи, проте відповідь на письмову вимогу ТОВ «АНСУ» не надав та не виконав вимогу.

14.12.2018 р., тобто після сплину більше, ніж 30-денного строку, державний реєстратор Харківської філії КП «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк І.С. (місце знаходження: м.Харків, вул.Полтавський Шлях, 6 оф.1 ) прийняла рішення №44622812 про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ», на підставі якого внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №2945655 про право власності ТОВ «АНСУ» на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 з реєстраційним номером №01 (т.1 а.с.36).

Як вбачається з пояснень, наданих державним реєстратором Бурдюк І.С., та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ» проведена на підставі наданих ТОВ «АНСУ» документів: вимоги № 19/27 від 12.03.2018 р. про усунення порушень, договір про відступлення прав вимоги № 62/07 ВФЛ від 04.10.2017 р., договір про відступлення прав за Договором Іпотеки № 3167 від 04.10.2017, Договір 1 № 5822 від 10.07.2008 р. та Договір іпотеки № 3071 від 18.12.2007 р.

Копії вказаних документів отримані державним реєстратором в електронній формі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та надані суду в паперовому виді.

Згідно положень п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1127 (в редакції від 08.12.2018 р., що діяла на час проведення державної реєстрації) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Як зазначалось вище, п.6.5.1 Договору іпотеки містить застереження про те, що у випадку невиконання Іпотекодавцем та/або Боржником письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або Кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки, згідно

договору про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно Закону України «Про іпотеку» , який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору Іпотеки, який в цьому, випадку є правовстановлюючим документом, в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи, що видача заставної у даному випадку Договором іпотеки не була передбачена, письмова вимога боржнику ОСОБА_13 та іпотекодавцю ОСОБА_1 була направлена у березні 2018 р., та не виконана боржником і іпотекодавцем; рішення про державну реєстрацію права власності прийнято у грудні 2018 р., тобто після сплину більше, ніж 30-денного строку після її отримання; кредитний договір, договір іпотеки з додатками та договори про відступлення права вимоги були надані державному реєстратору, суд вважає, що державний реєстратор Бурдюк І.С. прийняла рішення про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «АНСУ» у відповідності до вимог п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1127 (в редакції від 08.12.2018 р.), ст.37 Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень».

Доводи позивача про відсутність у державного реєстратора даних про оцінку вартості спірної квартири суд вважає неспроможними, оскільки на час проведення державної реєстрації, тобто станом на 14.12.2018 р., п.61 Порядку, на який посилався позивач, був викладений в іншій редакції, зокрема, не містив положення щодо надання державному реєстратора даних про оцінку вартості предмету іпотеки.

Крім того, ТОВ «АНСУ» є фінансовою установою, що підтверджується розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2038 від 25.05.2017 р.

Щодо помилок у Договорі відступлення права вимоги, а саме у зазначенні вулиці та імені власника спірної квартири, суд вважає необхідним зазначити, що вказані описки не є підставою для визнання вказаного договору нікчемним, його дійсність ніким не ос порена, тому до уваги судом не приймаються.

У зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і недоведеними, тому дійшов висновку про відмову у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 3, 4, 10, 12, 13, 76-81, 82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Бурдюк Ірини Сергіївни, Харківської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про скасування рішення державного реєстратора, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ».

Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 31.12.2020 року.

Головуючий: суддя -