Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/403/20
Провадження № 2/376/410/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Сквирський районний суд Київської област у складі:

головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказав, що 20.07.2016 року ОСОБА_3 посвідчив в Малолисовецькій сільській раді Сквирського району Київської області заповіт, зареєстрований в реєстрі за №30, яким заповів позивачу ОСОБА_1 все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер про, що свідчить Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 видане Виконавчим комітетом Малолисовецькій сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис №11.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, що складається з:

Житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 55.1 кв. м., житловою площею 17.8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами;

земельної ділянки площею 2,1658 га, розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом Серія ЯГ №181 894, кадастровий номер :05:020:0018.

Позивач вказує, що постійно проживав зі спадкодавцем, та прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується заявою свідка ОСОБА_4 та довідкою Малолисовецької сільської ради № 568 від 26.09.2016 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 похоронив свого батька ОСОБА_3 за власні кошти.

Окрім позивача ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_3 є ще спадкоємець за законом ОСОБА_2 , яка не бажає приймати спадщину після смерті батька. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не може, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд:

Визнати за ним ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 55.1 кв.м., житловою площею 17.8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ним ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,1658 га, розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена державним актом Серія ЯГ № 181894, кадастровий номер :05:020:0018 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує та просить не проводити фіксацію смудового засідання технічними засобами (а.с.23).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі та без фіксації судового засідання, позов визнає (а.с.22).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що 20.07.2016 року ОСОБА_3 посвідчив в Малолисовецькій сільській раді Сквирського району Київської області заповіт, зареєстрований в реєстрі за №30, яким заповів позивачу ОСОБА_1 все своє майно (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер про, що свідчить копія Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 видане Виконавчим комітетом Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис №11 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, що складається з:

Житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 55.1 кв. м., житловою площею 17.8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 4850966 (а.с.14) ;

земельної ділянки площею 2,1658 га, розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом Серія ЯГ №181894, кадастровий номер :05:020:0018 (а.с. 13) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер: 425 37 114 (а.с.12).

Позивач вказує, що постійно проживав зі спадкодавцем, та прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується заявою свідка ОСОБА_4 , яка вказала, що дійсно її чоловік ОСОБА_1 проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) та довідкою Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області №568 від 26.09.2016 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 похоронив свого батька ОСОБА_3 за власні кошти (а.с.6).

Окрім позивача ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_3 є ще спадкоємець за законом ОСОБА_2 , яка не бажає приймати спадщину після смерті батька, що підтверджується її заявою про визнання позову (а.с.22), а також ОСОБА_2 не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом завідувача Сквирської районної державної нотаріальної контори Савченко М.А. № 189/01-16 від 29 лютого 2020 року (а.с. 25).

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не може, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Іншим шляхом, ніж у судовому порядку, вирішити питання щодо набуття права власності на спадкове майно позивач не може .

Позивач є спадкоємцем за заповітом, та прийняв спадкове майно після смерті ОСОБА_3 шляхом спільного проживання.

Інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 немає, що підтверджується листом Сквирської районної державної нотаріальної контори №189/01-16 від 29.02.2020 року (а.с.25).

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов' язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкове майно позивач не може переоформити, оскільки в спадкоємця відсутні оригінали правовстановлюючого документу, тому нотаріус відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб

(спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом спільного проживання, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості та який підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,12,13, 19, 81, 82 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218,1223,1233, 1297 ЦК України суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом- задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 55.1 кв.м., житловою площею 17.8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,1658 га, розташована на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом Серія ЯГ №181 894, кадастровий номер :05:020:0018 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко