Справа № 296/3738/14-ц
УХВАЛА

про зупинення стягнення у виконавчому провадженні

"09" жовтня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №296/3738/14-ц 4-с/296/63/20 за скаргою ОСОБА_1 , в якій остання оскаржує дії та постанови головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) Цимбалюк Наталії Юріївни про відкриття виконавчого провадження №62888522 і звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 вересня 2020 року.

Одночасно із скаргою скаржником подано заяву про зупинення у виконавчому провадженні №63013277, до складу якого входить виконавче провадження №62888522, стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на підставі виконавчих листів Корольовського районного суду м. Житомира №296/3738/14-ц 2/296/2230/14 заборгованості за кредитним договором №03-004167-01 від 25.12.2011 і понесених судових витрат.

ОСОБА_1 вважає, що до розгляду її скарги невжиття заходів забезпечення скарги може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду.

Суддя, вивчивши матеріали справи, скарги та заяви, вважає, що заява про зупинення виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За статтею 2 ЦПК, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК).

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п.43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каічта інші проти Хорватії" (рішення від 17липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004усправі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

До завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою щодо оскарження дій та рішеннь Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), які здійснені та винесені в рамках виконавчого провадження №63013277, до складу якого входить виконавче провадження №62888522, з примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира у цивільній справі №296/3738/14-ц 2/296/2230/14 від 06 серпня 2014 року.

Постановою Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) серії ВП №62888522 від 11 вересня 2020 року в рамках виконавчого провадження №63013277, до складу якого входить виконавче провадження №62888522, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує доходи у ТОВ «АВД ТРЕЙД КОМПАНІ». В зв`язку з чим і викликане термінове вжиття заходів забезпечення скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, п.п.1-4 Постанови Пленуму передбачено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

На підставі викладеного та виходячи з оцінки обґрунтованості доводів скаржника щодо необхідності вжиття заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, законною та співмірною із заявленими вимогами. Керуючись ст.2, 4, 5, 260, 447-449 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

У виконавчому провадженні №63013277, до складу якого входить виконавче провадження №62888522 з примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира в цивільній справі №296/3738/14-ц 2/296/2230/14 від 06 серпня 2014 року, стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 29.07.2019 органом 1810, адреса: 10002, м.Житомир, пров.Парашутний, 10-А, тел. НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, адреса: 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) заборгованості і понесених судових витрат - зупинити.

Копію ухвали направити для виконання до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький).

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О. П. Сингаївський