СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
№2/760/469/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

10 серпня 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

ІI. Описова частина

В жовтні 2018 року до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 , який просив зобов`язати завідувача відділу кадрів ДП «ДержавтотрансНДІроект» Федорова Юрія Вікторовича (Відповідача) в місячний термін після набрання рішення законної сили спростувати недостовірну інформацію, викладену ним в службовій записці на ім`я директора ДП «ДержавтотрансНДІпроект» ОСОБА_3 від 13.09.2018 року №СЗ-3.43-23/17 шляхом подання доповідної записки ОСОБА_2 на ім`я директора ДП «ДержавтотрансНДІпроект» ОСОБА_3 про те, що відомості викладені ним в доповідній записці, а саме: «я попросив його надати мені для перевірки Журнал обліку робочого часу по ВБТ. Згідно наказу від 24.01.2018 року № 06 «Про дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДП «ДержавтотрансНДІпроект»» я повинен періодично перевіряти стан ведення цих журналів, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. При мені до кабінету ОСОБА_1 зайшов провідний інженер ВБТ ОСОБА_4 щоб розписатися у журналі про закінчення робочого дня, на що ОСОБА_1 запропонував йому прийти на наступний день і розписатись у журналі»; «Така поведінка ОСОБА_1 є недопустимою, так само, як його небажання відповідати на телефонні дзвінки, що стало для нього повсякденною практикою», не відповідають дійсності є недостовірними і порочать честь і гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2018 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Коробенка С.В. від 11.01.2019 справу прийнято у своє провадження.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

Позивач зазначає, що 22 квітня 2011 року наказом по особовому складу № 48-ВК його затверджено на посаді завідувача відділу безпеки на транспорті Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут».

13 вересня 2018 року на ім`я директора ДП «ДержавтотрансНДІпроект» ОСОБА_3 . Відповідачем, який є завідувачем відділу кадрів ДП «ДержавтотрансНДІпроект», подано службову записку за вих.№СЗ-3.43-23/17, в якій були викладені неправдиві відомості стосовно Позивача, а саме: «я попросив його надати мені для перевірки Журнал обліку робочого часу по ВБТ. Згідно наказу від 24.01.2018 року № Об «Про дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку працівникам ДП «ДержавтотрансНДІпроект»» я повинен періодично перевіряти стан ведення цих журналів, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. При мені до кабінету ОСОБА_1 зайшов провідний інженер ВБТ ОСОБА_4 щоб розписатися у журналі про закінчення робочого дня, на що ОСОБА_1 запропонував йому прийти на наступний день і розписатись у журналі»; «Така поведінка ОСОБА_1 є недопустимою, так само, як його небажання відповідати на телефонні дзвінки, що стало для нього повсякденною практикою».

Позивач наполягає на тому, що відомості, викладені Відповідачем в даній службовій записці є такими, що не відповідають дійсності. Відповідач вимагав надати йому «журнал приходу на роботу та уходу з роботи», якого не існує у відділі (про що Позивач його неодноразово повідомляв, в тому числі письмово). При цьому недоречним є також його висловлювання з приводу того, що Позивач начебто не відповідає на телефонні дзвінки, адже це не відповідає дійсності. Твердження Відповідача щодо того, що Позивач пропонував ОСОБА_4 розписатись у журналі на наступний день також є неправдивими.

Інформація, яка міститься в службовій записці Відповідача пов`язана із трудовою діяльністю Позивача. Недостовірна інформація щодо неналежного виконання Позивачем своїх службових обов`язків, ігнорування телефонних дзвінків, відмови в наданні документів формує негативну оцінку ділових та професійних якостей Позивача в очах керівника та підлеглих.

Таким чином Позивач вважає, що вище викладене свідчить про порушення його особистих немайнових прав на повагу до гідності та честі ст.297 ЦК України, недоторканості ділової репутації ст.299 ЦК України і він відповідно ст.277 ЦК України має право на спростування недостовірної інформації, поширення якої порушує його особисті немайнові права.

Недостовірна інформація про Позивача, на його думку, повинна бути спростована шляхом направлення Відповідачем - ОСОБА_2 службової записки на ім`я директора ДП «ДержавтотрансНДІпроект» ОСОБА_3 , в якому необхідно зазначити, що відомості, які стосуються Позивача в доповідній записці від 13.09.2018 вих.№ СЗ-3.43-23/17 є такими, що не відповідають дійсності є недостовірними і порочать честь і гідність, ділову репутацію.

У зв`язку з розповсюдженням негативної інформації стосовно Позивача, як він стверджує, йому завдано моральну шкоду, яка полягає в приниженні його честі і гідності, престижу та ділової репутації, це відобразилося на стані здоров`я, зіпсувалися стосунки з керівником ДП «ДержавтотрансНДІпроект», Позивач вимушений був доводити, що він належним чином виконував свої обов`язки. Окрім того, вказана в доповідній записці Відповідача неправдива інформація стала відома широкому колу осіб, які працювали разом із Позивачем, оскільки вказана доповідна записка була передана Позивачу через його підлеглого, який очевидно ознайомився із нею.

Позивач оцінює розмір завданої йому моральної шкоди у 50000 гривень, і просить вказану стягнути вказану суму з Відповідача.

05 березня 2020 року до суд надійшов відзив Відповідача на позовну заяву. У відзиві ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заявлених до нього вимог. Зазначив, що Позивачем заявлено позов до неналежного Відповідача, оскільки інформація була подана Відповідачем як посадовою особою (завідувачем відділу кадрів) ДП «ДержавтотрансНДІпроект», і саме юридична особам є належним Відповідачем.

Крім того, Відповідач звернув увагу на те, що В пункті 6.1 розділу 6 Посадової інструкції Відповідача зазначено, що Відповідач при виконанні своїх професійних обов`язків має право доповідати керівництву ДП «ДержавтотрансНДІпроект» про всі виявлені недоліки у межах своєї компетенції. Крім того, згідно з наказом директора № 06 «Про дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДП «ДержавтотрансНДІпроект» контроль за ведення журналів обліку робочого часу, місцевих відряджень, або відсутності в особистих справах працівників структурних підрозділів покладено на керівників структурних підрозділів та заступників директора за розподілом обов`язків. Пунктом 8 цього ж наказу зазначено, що завідувач відділу кадрів ОСОБА_2 повинен щотижня здійснювати перевірку дотримання працівниками ДП «ДержавтотрансНДІпроект» Правил внутрішнього трудового розпорядку, перевіряти стан ведення журналів обліку робочого часу, місцевих відряджень, або відсутності в особистих справах у структурних підрозділах та у приймальні інституту, відповідність записів у журналах, фактичну присутність співробітників на робочих місцях та надавати звіт директору кожної п`ятниці.

Крім того, як вказує ОСОБА_2 , твердження Позивача, що інформація, яка викладена в службовій записці Відповідача є недостовірною, а саме... «При мені до кабінету ОСОБА_1 зайшов провідний інженер ВБТ ОСОБА_4 щоб розписатися у журналі про закінчення робочого дня, на що ОСОБА_1 запропонував йому прийти на наступний день і розписатись у журналі» не відповідає дійсності. Доказом цієї інформації є письмові пояснення ОСОБА_4 від 08.10.2018, який станом на момент виникнення спору займав посаду провідного інженера відділу безпеки на транспорті ДП «ДержавтотрансНДІпроект» та був в безпосередньому підпорядкуванні Позивача.

Крім того, Відповідач вважає, що викладена ним у доповідній записці інформація має характер оціночної, а тому не підлягає спростуванню.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Встановлено, що з 22 квітня 2011 року ОСОБА_1 працював на посаді завідувача відділу безпеки на транспорті Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут».

Відповідач, ОСОБА_2 , працює на тому ж підприємстві на посаді завідувача відділу кадрів.

Відповідно до п. 8.24 розділу 8 Положення про відділ кадрів однією з функцій відділу кадрів є контроль за станом трудової дисципліни в підрозділах ДП «ДержавтотрансНДІпроект» і дотриманням працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку, оформлення матеріалів щодо порушників для накладання на них дисциплінарного стягнення.

В пункті 6.1 розділу 6 Посадової інструкції завідувача відділом кадрів зазначено, що Відповідач при виконанні своїх професійних обов`язків має право доповідати керівництву ДП «ДержавтотрансНДІпроект» про всі виявлені недоліки у межах своєї компетенції.

13 вересня 2018 року на ім`я директора ДП «ДержавтотрансНДІпроект» ОСОБА_3 . Відповідачем подано службову записку за вих.№СЗ-3.43-23/17, в якій були викладені неправдиві відомості стосовно Позивача, які ОСОБА_1 вважає недостовірними, та такими, що зачіпають його честь та гідність, а саме: «я попросив його надати мені для перевірки Журнал обліку робочого часу по ВБТ. Згідно наказу від 24.01.2018 року № Об «Про дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку працівникам ДП «ДержавтотрансНДІпроект»» я повинен періодично перевіряти стан ведення цих журналів, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. При мені до кабінету ОСОБА_1 зайшов провідний інженер ВБТ ОСОБА_4 щоб розписатися у журналі про закінчення робочого дня, на що ОСОБА_1 запропонував йому прийти на наступний день і розписатись у журналі»; «Така поведінка ОСОБА_1 є недопустимою, так само, як його небажання відповідати на телефонні дзвінки, що стало для нього повсякденною практикою».

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначає, що задовольняючи позов, суд повинен зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію Позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права відповідно до ст. 16 ЦК України.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України, ст. 12, 81 ЦПК України, саме Позивач повинен довести факт поширення недостовірної інформації Відповідачем і те, що внаслідок цього було порушено саме його особисті немайнові права. Суб`єктивна думка Позивача про характер цих відомостей (впевненість у тому, що вони не відповідають дійсності) виключає відповідальність за їх поширення.

Суд звертає увагу на те, що Позивачем на надано жодних доказів у підтвердження того, що викладені Відповідачем обставини не відповідають дійсності.

24.01.2014 директором ДП «ДержавтотраснНДІпроект» видано наказ № 06 «Про дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками ДП «ДержавтотрансНДІпроект» (копія додається) з метою забезпечення чіткої організації праці, підвищення її продуктивності та ефективності, раціонального використання робочого часу, зміцнення трудової дисципліни та дотримання працівниками Правил внутрішнього трудового розпорядку за Колективним договором.

Відповідно до п. 3 цього наказу керівники та працівники структурних підрозділів перед початком та у кінці робочого дня повинні розписуватись у журналі обліку робочого часу за формою, згідно додатку № 1 до цього наказу, який знаходиться у відповідному структурному підрозділі, з проставлянням часу початку та закінчення робочого дня.

Згідно п. 6 цього наказу контроль за ведення журналів обліку робочого часу, місцевих відряджень, або відсутності в особистих справах працівників структурних підрозділів покладено на керівників структурних підрозділів та заступників директора за розподілом обов`язків.

П. 8 цього ж наказу зазначено, що завідувач відділу кадрів ОСОБА_2 повинен щотижня здійснювати перевірку дотримання працівниками ДП «ДержавтотрансНДІпроект» Правил внутрішнього трудового розпорядку, перевіряти стан ведення журналів обліку робочого часу, місцевих відряджень, або відсутності в особистих справах у структурних підрозділах та у приймальні інституту, відповідність записів у журналах, фактичну присутність співробітників на робочих місцях та надавати звіт директору кожної п`ятниці.

Позивач відповідно до п. 3.3 посадової інструкції № ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 у своїй діяльності керується законодавством України, розпорядчими документами по ДП «ДержавтотрансНДІпроект», Положенням по відділу безпеки на транспорті, внутрішніми стандартами, дорученнями керівництва ДП «ДержавтотрансНДІпроект» та цією посадовою інструкцією. Доручення керівництва ДП «ДержавтотрансНДІпроект», а саме директора, було приписано в наказі № 06 від 24.01.2014 щодо перевірки завідувачем відділу кадрів ОСОБА_2 (Відповідачем) стану ведення журналів обліку робочого часу у структурних підрозділах ДП «ДержавтотрансНДІпроект».

Посилання Позивача на те, що Відповідач вимагав у нього «журнал приходу на роботу та уходу з роботи», якого у відділі не існує, суд сприймає критично, оскільки такі відомості фіксуються саме в журналі обліку робочого часу, про який Позивач беззаперечно знав. Натомість, сам Відповідача зазначає, що він дійсно підтвердив відмовою у наданні журналу з такими відомостями.

Посилання Позивача на недостовірність твердження про те, що він начебто запропонував іншому працівнику - ОСОБА_4 - прийти розписатися в журналі наступного дня, спростовується письмовими поясненнями самого ОСОБА_4 на ім`я керівника підприємства, в яких він підтвердив такі обставини.

Фраза «Така поведінка ОСОБА_1 є недопустимою, так само, як його небажання відповідати на телефонні дзвінки, що стало для нього повсякденною практикою» має характер оціночної з боку Відповідача, а тому підстав для визнання її недостовірною суд також не вбачає.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для визнання викладеної Відповідачем у доповідній записці № СЗ-3.43-23/17 від 13.09.2018 інформації недостовірною та такою, що порушує права Позивача.

Враховуючи, що вимоги про стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду є похідними від вимог про спростування недостовірної інформації, підстав для їх задоволення також немає.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтею 377 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 209, 212-215, 218, 223, 226 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Судові витрати покласти на Позивача.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: інформація відсутня.

Суддя: