Справа № 296/8221/19
УХВАЛА

іменем України

"10" грудня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судових засіданнь Рабчинської Я.В.,

за участі представників відповідача Пархомчук Л.М., ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Житомирська дистанція колії» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та оплату вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

В судове засідання 10.12.2020 року позивач не з`явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток на наступні адреси: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

При цьому, слід вказати, що в судове засідання з`явився ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності від 13.09.2019р., термін дії якої закінчився 13.09.2020р. (а.с.61).

На запитання головуючого судді пояснив, що у зв`язку з хворобою не звернув увагу на те, що строк дії довіреності закінчився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в судові засідання, які були призначені на 12.08.2020р., 20.10.2020р. та 10.12.2020 р. позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Кореспонденція, яка направлялась на адресу позивача, повернулась до суду із зазначенням в довідці відділення поштового зв"язку "адресат відсутній за вказаною адресою", що в силу приписів п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена ОСОБА_2 .

Крім того, приписами ст.131 УПК України визначено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд, зокрема, про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження).

Однак, такі відомості в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 13.09.2019р. діяв представник ОСОБА_3 , яким 11.08.2020р. подавалась заява про відкладення розгляду справи. При цьому, представник, як на причину неявки посилався на зайнятість в іншому судовому засіданні, не надаючи відповідних доказів на підтвердження поважності причин неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, передбачила право кожній фізичній або юридичній особі на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Частина п`ята ст. 223 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Позивач є ініціатором судового розгляду та інтерес в належному розгляді його позову має стимулювати його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Як вже встановлено позивач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання проте, до суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про проведення розгляду справи без участі позивача в матеріалах справи відсутні, нез"явлення позивача або його представника перешкоджає об"єктивному встановленню обставин справи.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року по справі №310/12817/13 викладено правову позицію з питання залишення позову без розгляду при повторній неявки позивача, не залежно від зазначеної причини, яка може бути поважною. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 , являючись ініціатором даного судового провадження, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду, однак, повторно не з`явився у судове засідання, доказів поважності причин неявки у судові засідання не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача, повідомленого про дату, місце і час розгляду справи належним чином.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.257,258-261,353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Житомирська дистанція колії» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та оплату вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. П. Маслак