Номер провадження № 2-о/243/241/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю

секретаря судового засідання Мирошниченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції заявника.

1. У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду за участю заінтересованої особи: Слов`янського об`єднаного управління пенсійного Фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

29.12.1973 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , з яким мешкали однією сім`єю за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет. Відповідно до посвідчення серії ААД № 416054, вона є пенсіонером за віком з 01.04.2009 року довічно.

За життя вона та її чоловік знаходилися як пенсіонери на обліку у Ізюмському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Харківської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після смерті чоловіка вона звернулася до Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про запит її пенсійної справи до м. Слов`янська, у зв`язку з отриманням довідки внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого звернулася до Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою щодо призначення їй пенсії, у зв`язку з втратою годувальника та усіма необхідними документами. Також її представник звернулася до Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області та отримала відповідь № 28846/02 від 19.11.2019 року, у якій наводилось, що у разі неможливості надати довідки з місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), то заявник повинна надати довідки ВПО з реєстрацією за однією адресою. Однак, вона не може надати таку довідку, так як перемістившись до м. Слов`янська при отриманні довідки ВПО була вимушена віддати стару довідку ВПО до УТСЗН.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилась на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.04.2009 року по день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2. Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сіліверстова К.М., яка діє на підставі ордера серії ЧК № 124750 від 05.02.2020 року (а.с.26), в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, на задоволенні заяви наполягає у повному обсязі.

3. Представник заінтересованої особи Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, 12.02.2020 року надав до суду відзив на заяву ОСОБА_1 , з якого вбачається, що проти заявлених вимог заперечують та вважають заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 3 статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером, їй було призначено пенсію за віком при повному стажі, що підтверджується довідкою фактично нарахованих та виплачених пенсійних сум. При цьому звертають увагу на те, що пенсія, яку отримує позивач, є вищою ніж прожитковий мінімум, встановлений державою для непрацездатних громадян. Враховуючи наведене, управління дійшло висновку, що отримання позивачем пенсії, у встановлених межах дозволяє забезпечувати позивачу особисті потреби.

Таким чином, враховуючи обставини справи управління вважає, що правові підстави для встановлення факту перебування заявника на утримання її померлого чоловіка відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

4. 06.02.2020 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі та витребувано з Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області інформацію стосовно розміру пенсії, яка нараховувалася та виплачувалася, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Єнакієве Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

5. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 29.12.1973 року, ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_1 (а.с.9).

6. Відповідно до відміток в копіях паспортів заявниці та її чоловіка ОСОБА_2 (а.с.6,7) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані за адресою:

АДРЕСА_3 . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.03.2015 року (а.с.9), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єнакієве Донецької області.

8. Відповідно до довідки за № від 06.03.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне її місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

9. Згідно довідок від 19.11.2019 року та 11.02.2020 року, виданих Слов`янським об`єднаним управлінням пенсійного Фонду України Донецької області, пенсія за віком ОСОБА_1 станом на січень 2015 року складає 1 049,00 грн., та станом на лютий 2020 року 2 084,83 грн. (а.с.23,39).

10. Як вбачається з листа Слов`янського об`єднаного управління пенсійного Фонду України Донецької області від 24.02.2020 року, розмір пенсії ОСОБА_2 на 01.02.2015 року становив 5 931,53 грн. (а.с.46).

V. Оцінка Суду.

11. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

12. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом іншого порядку їх встановлення.

13. Частиною 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року наведено перелік осіб, які вважаються непрацездатними, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

14. В той же час, в частині 3 вказаної статті Закону, наведено перелік членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, а саме: особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

15. Окремо, в частині 3 ст. 36 Закону встановлено, що члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

16. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

17. На підтвердження факту, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 на момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 надано довідка від 02.08.2019 року та акт від 02.08.2019 року, складеного головою квартального комітету № 9 ОСОБА_3 (а.с.12,13), з яких вбачається наступне.

ОСОБА_1 проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів сусідів ОСОБА_1 знаходилася на утриманні свого чоловіка, так як заробітна плата та пенсія були мінімальними. В шлюбі прожили 42 роки, а саме: з 1973 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вели спільне господарство.

18. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування.

19. Згідно з ч.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та Постанови Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови. Село Леськине Антрацитівського району Луганської області віднесено до населених пунктів, у яких тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а, відтак, і до тих, які визнано тимчасово окупованими територіями.

20. Згідно статей 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

21. Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав.

22. Питання щодо можливості використання як доказів у справі документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

23. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Разом із тим, під час розгляду справи необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

25. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

26. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

27. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_1 знаходилася на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пенсію, яка значно перевищувала пенсію заявниці, на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема одержувала від померлого чоловіка допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому у зв`язку з його смертю втратила джерело засобів існування.

28. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , знаходилась на утриманні свого чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.03.2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко