Справа № 466/3822/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Молінській С.В.

учасники справи: позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

відповідач Управління державної реєстрації юридичного

департаменту Львівської міської ради

третя особа Львівська міська рада

третя особа ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та

експертної оцінки»

представник позивачів Ікавий М.Р.

представник відповідача ОСОБА_5

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, - Львівська міська рада, ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

28 травня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом, в якому просять зобов`язати управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради видалити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право спільної сумісної власності їх, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на квартиру АДРЕСА_1 з реєстраційним номером майна - 6865409.

В обгрунтування своїх позовних вимог зіслались на наступні обставини.

07 червня 2004 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради було видано розпорядження №529 «Про передачу квартир у власність громадян», яким передано їм, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 . Того ж дня на підставі вказаного розпорядження їм було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 07 червня 2004 року.

Через деякий час вони, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулись до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради з заявою, в якій просили передати квартиру АДРЕСА_1 до державного житлового фонду, а свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 07 червня 2004 року вважати недійсним.

23 лютого 2005 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради було видано розпорядження № 173, яким відмінено розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №529 від 7 червня 2004 р. «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та вважати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 07.06.2004 р. Цим же розпорядженням передано квартиру АДРЕСА_1 до державного житлового фонду.

Після винесення Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради вищевказаного розпорядження №173 від 23 лютого 2005 року вони, позивачі, вважали, що їх право власності на згадану квартиру припинене.

В 2019 році їй, позивачам, надійшов лист від Державної фіскальної служби з вимогою сплатити податковий борг за нерухомість: квартиру АДРЕСА_1 та з цього листа їм стало відомо про наявність запису про реєстрацію за ними права власності на зазначене майно, а тому вони вирішили звернутись в суд.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2020 року провадження по зазначеній справі було відкрито.

28 серпня 2020 року відповідач - управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просило у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись, зокрема, на те, що вимога про зобов`язання управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради вчинити зазначені в позові дії є безпідставною та заявлена передчасно, оскільки позивачі із документами, які дають право на вчинення відповідних реєстраційних дій, до управління не звертались, а суд не може перебирати на себе функції державного реєстратора.

07 жовтня 2019 року ОСОБА_2 дійсно зверталась до управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради із заявою №36306225 про скасування запису на нерухоме майно з реєстраційним номером 6865409, однак до такої заяви не було долучено документ, який надає право на скасування запису про право власності у відповідності до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час прийняття рішення про відмову в скасуванні запису) - у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

07 жовтня 2019 року державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради прийнято рішення №49052364 про відмову у скасуванні у відповідності до п.3 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки подані документи не дають змоги встановити припинення речових прав на нерухоме майно, так як скасування записів на нерухоме майно відбувається виключно за рішенням суду.

З огляду на наведені у вищевказаному відзиві обставини, управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради вважає позов безпідставним та у його задоволенні просить відмовити.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 28 грудня 2020 року о 16.30 год., позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник - адвокат Ікавий М.Р. не з`явились та адвокатом Ікавим М.Р. 22 грудня 2020 року до суду подано заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача та представники третіх осіб в судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 28 грудня 2020 року о 16.30 год., не з`явились, та представником Львівської міської ради Балюєвим С.В. 21 грудня 2020 року до суду подано заяву, з якої убачається, що він просить проводити розгляд справи без його участі.

З`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 червня 2004 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради було прийнято розпорядження №529 «Про передачу квартир у власність громадян» (далі - розпорядження №529), яким позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (до укладення шлюбу - ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (до укладення шлюбу - ОСОБА_3 ) відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду передано у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На підставі цього розпорядження відділом приватизації житла Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради позивачам було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 07 червня 2004 року.

15 лютого 2005 року позивачі склали нотаріально засвідчену заяву до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просили повернути вищевказану квартиру АДРЕСА_1 до державного житлового фонду.

23 лютого 2005 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, керуючись рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №269 від 15 червня 2011 року «Про порядок переведення приватизованих квартир (будинків) до державного житлового фонду», «Положенням про Шевченківську районну адміністрацію», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №503 від 20 червня 2003 року, було видано розпорядження № 173 «Про переведення квартири АДРЕСА_1 до державного житлового фонду».

Вказаним розпорядженням №173 вирішено:

1. Відмінити розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №529 від 7 червня 2004 р. «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі кв. АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та вважати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 07червня 2004 р.

2. Передати квартиру АДРЕСА_1 до державного житлового фонду.

3. Відділу приватизації державного житлового фонду:

3.1. Провести відповідні операції, пов`язані з передачею приватизованої квартири до державного житлового фонду.

3.2. Направити копію розпорядження у Львівське ОДКБТІ та ЛКП 401 «ДОБРОБУТ».

4. Контроль за виконанням п. 3 доручити завідувачу відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова Я. Петрію.

20 квітня 2006 року позивачі були зняті з реєстрації (виписані) з вищевказаної квартири АДРЕСА_1 та з вказаного часу в даній квартирі не проживають.

25 квітня 2006 року Управління житлово-комунального господарства Львівської міської ради та Управління МВС України у Львівській області склали акт №42 про передачу квартири АДРЕСА_1 для повторного заселення.

Вищевказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями вищевказаних розпоряджень Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №529 від 07 червня 2004 року «Про передачу квартир у власність громадян» та №173 від 23 лютого 2005 року 173 «Про переведення квартири АДРЕСА_1 до державного житлового фонду», свідоцтва про право власності на квартиру від 7 червня 2004 року серія САА №433009, копіями паспортів громадянина України позивачів по справі, іншими письмовими доказами та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались.

В ході розгляду справи також встановлено, що в 2019 році позивачі, отримавши від органів ДФС листа з вимогою сплатити податковий борг за квартиру АДРЕСА_1 , дізнались, що вищевказане розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львіввської міської ради №173 «Про переведення квартири АДРЕСА_1 до державного житлового фонду» Львівським ОДКБТІ в частині передачі цієї квартири до державного фонду виконане в установленому порядку не було та в Державному речових прав на нерухоме майно й надалі наявний запис про їх право власності на вказану квартиру.

В зв`язку з цим 07 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_2 зверталась до управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради з заявою про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора №49052364 від 07 жовтня 2019 року у скасуванні даного запису було відмовлено, посилаючись на положення ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначені обставини підтверджуються долученими до справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , копією державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Хміляр Х.А. №49052364 від 07 жовтня 2019 року про відмову у скасуванні запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності позивачів на вищевказану квартиру та ін.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №269 від 15.06.2001 року «Про порядок переведення приватизованих квартир (будинків) до державного житлового фонду» передбачено, наступне:

п.2 Переведення квартир (будинків) до державного житлового фонду проводиться за письмовими зверненнями громадян:

п.2.1 У випадку передачі житла, що перебуває у приватній власності органу, який здійснює поліпшення житлових умов, в т.ч. у випадку надання житла у зв`язку з відселенням з аварійних квартир і будинків, що загрожують обвалом;

п.2.2 При наявності письмової згоди усіх співвласників приватизованої квартири (будинку) та згоди опікунської ради, затвердженої розпорядженням голови районної адміністрації (якщо членами сім`ї або співвласниками є неповнолітні діти), у разі зберігання оформленого свідоцтва на право власності у районному відділі приватизації;

п.3 Переведення квартир (будинків) до державного житлового фонду у випадках, передбачених пунктами 2.1 - 2.3, здійснюється за письмовою згодою всіх співвласників.

З наведеного вбачається, що після скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №529 від 7 червня 2004 р. «Про передачу квартир у власність громадян» в частині передачі квартири АДРЕСА_1 позивачі перестали бути власниками зазначеного об`єкта нерухомості.

Як зазначалось вище, Управління житлово-комунального господарства Львівської міської ради розпорядилося зазначеною квартирою, передавши її ще в квітні 2006 року, тобто понад 14 рокув тому, Управлінню МВС України у Львівській області для використання в якості службового житла.

Приписами ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечить закону.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 27.01.2005 до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

«Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року.

Таким чином, при внесенні даних, що містяться в Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки до Державного реєстру речових правна нерухоме майно інформація про внесення відомостей щодо наявності у позивачів права власності на квартиру АДРЕСА_1 внесена без достатніх підстав, оскільки на час внесення таких відомостей позивачі не були власниками квартири.

Відповідно до положень ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пп. «а» п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи вищенаведене, а також загальні засади цивільного законодавства. які передбачені ст. 3 ЦК України, зокрема: справедливість, добросовісність та розумність, суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, - Львівська міська рада, ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради видалити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 з реєстраційним номером майна - 6865409.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, адреса місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Городоцька,299, ;

третя особа: Львівська міська рада, адреса місцезнаходження: 79006, м. Львів, площа Ринок,1, .

третя особа: ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», адреса місцезнаходження: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54, .

Повний текст рішення складено 4 січня 2021 року.

Суддя В. І. Кавацюк