Справа № 544/81/20
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 25.10.2016 відповідачу був наданий кредит у розмірі 500грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.11.2019 має заборгованість за договором в сумі 17881,33грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 7430,59грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 1037,81грн, нарахованої пені 8085,25грн, штрафу (фіксована частина) 500грн, штрафу (процентна складова) 827,68грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати.

Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просив зменшити суму пені, оскільки на його утриманні перебуває матір похилого віку та дружина, яка потребує лікування. Справу просив слухати без його участі.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 25.10.2016 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до тарифів та умов якого відповідачу наданий кредитний ліміт в сумі 500грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.16-33).

При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.15).

Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання виконував не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно, тому станом на 28.11.2019 утворилась заборгованість за договором в розмірі 17881,33грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 7430,59грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 1037,81грн, нарахованої пені 8085,25грн, штрафу (фіксована частина) 500грн, штрафу (процентна складова) 827,68грн, що підтверджено розрахунком позивача (а.с.10-14).

Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

У статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту, сплати процентів за його користування та неустойки.

За таких обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про повне погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з позичальника заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 7430,59грн та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України відповідно до п.2.1.1.2.12 Умов та Правил (а.с.31), в сумі 1037,81грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як свідчить кредитний договір (п.2.1.1.8.1), укладений між сторонами, вони погодили відповідальність позичальника за несвоєчасне виконання позичальником будь-якого грошового зобов`язання за цим договором, а саме банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання (а.с.33). Станом на 28.11.2019 відповідачу нарахована пеня у сумі 8085,25грн.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як слідує з п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Судом установлено, що відповідач має тяжкий матеріальний стан, оскільки він безробітній, має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_2 , 1939 року народження, та дружину ОСОБА_3 , яка потребує довготривалого лікування, що підтверджено довідками, наданими відповідачем.

З огляду на викладене та враховуючи майновий стан відповідача, часткове та періодичне погашення позичальником заборгованості за кредитом, а також те, що неустойка не є платою за користування грошима, а є засобом цивільно-правової відповідальності, негативні наслідки для позивача не настали, тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені, зменшити нараховану суму пені за прострочене зобов`язання та встановити її у сумі 1000грн. Такий розмір пені, на думку сулу, буде розумним та справедливим.

Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення штрафів суд зазначає наступне.

Оскільки згідно Умов та Правил, а також тарифів обслуговування кредитних карт штраф у відсотковому відношенні нараховується як 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням прострочених процентів і комісій (а.с.16), то такий штраф нараховується без урахування пені та інших штрафів. Таким чином сума штрафу буде складати 423,42грн із розрахунку: (7430,59грн +1037,81грн) х 5% = 423,42грн.

Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 10391,82грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 7430,59грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 1037,81грн, нарахованої пені 1000грн, штрафу (фіксована частина) 500грн, штрафу (процентна складова) 423,42грн.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1221,59грн з розрахунку: 10391,82грн х 2102грн / 17881,33грн = 1221,59грн.

Керуючись ст.6-13, 81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 10391 (десять тисяч триста дев`яносто одна) гривня 82 копійки, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 7430,59грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 1037,81грн, нарахованої пені 1000грн, штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 423,42грн, а також стягнути судові витрати в сумі 1221 (одна тисяча двісті двадцять одна) гривня 59копійок, а всього стягнути 11623 (одинадцять тисяч шістсот тринадцять) гривень 41 копійка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Нагорна