печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Московенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Турчин А.А. звернувся до суду із поданням, в якому він просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , мотивуючи подання зазначив, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 59474545 з виконання рішення Іванківського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 26 171 243,00 грн., а також сплаченого судового збору на суму 8 810,00 грн. та на суму 352,40 грн.

Боржник ОСОБА_1 ухиляється від належного виконання судового рішення та вживає всі можливі дії, які спрямовані на затягування та невиконання рішення суду. Будь-яких дій боржником на виконання не здійснено, судове рішення до теперішнього часу боржником не виконане, він ухиляється від явки до приватного виконавця та від сплати боргу, а тому приватний виконавець вважає, що потрібно вжити заходів та обмежити боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань покладених на боржника виконавчим листом № 366/1290/18, виданим 04 грудня 2018 року Іванківським районним судом Київської області.

Суд, встановивши, що приватний виконавець, звернувшись до суду із заявою про розгляд подання за його відсутності, в судове засідання не з`явився, а тому дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, поновлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясовувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Іванківського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики був задоволений, та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 26 171 243,00 грн., сплачений судовий збір на суму 8810 грн. та сплачений судовий збір на суму 352,40 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

04 грудня 2018 року Іванківським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 366/1290/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 26 171 243,00 грн. та сплаченого судового збору на суму 8 810,00 грн. та 352,40 грн.

Постановою приватного виконавця Турчина А.А. від 05 липня 2019 року, було відкрито виконавче провадження № 59474545 з його примусового виконання. Зазначеною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Також, того ж дня було винесено постанову про арешт майна боржника.

Крім того, 05 липня 2019 року приватним виконавцем Турчиним А.А. було направлено виклик боржнику з`явитися на прийом та надати інформації щодо сплати боргу за вище вказаним виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату боргу. В установлений строк боржник на прийом до приватного виконавця не з`явився.

01 серпня 2019 року та 02 вересня 2019 року приватним виконавцем Турчиним А.А. були здійснені виходи за адресою фактичного проживання боржника: АДРЕСА_1 . На неодноразові дзвінки та стуки двері квартири ніхто не відчинив. Боржнику було залишено вимогу з`явитися на прийом до приватного виконавця.

06 вересня 2019 року приватним виконавцем Турчиним А.А. під час виходу за адресою проживання боржника - АДРЕСА_1 , боржнику ОСОБА_1 було особисто вручено виклик та повідомлено про необхідність його явки на прийом та подання інформації щодо сплати боргу за рішенням Іванківського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року. На встановлену дату боржник за викликом виконавця не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

13 вересня 2019 року під час виходу приватного виконавця Турчина А.А. за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що боржник проживає за вказаною адресою; боржнику повторно вручено виклик приватного виконавця з`явитися на прийом на 16 вересня 2019 року на 12:00 год. Під час спілкування з боржником, останній заявив що дії стягувача та рішення суду для нього не законні, рішення суду він не визнає. В установлений строк боржник на прийом до приватного виконавця не з`явився.

17 вересня 2019 року на прийом до приватного виконавця Турчина А.А. з`явився боржник ОСОБА_1 та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, ОСОБА_1 пояснив, що про рішенні Іванківського районного суду Київської області йому нічого не відомо, виклики на засідання він не отримував. Окрім того, боржник пояснив, що борг в розмірі 26 171 243 грн. не існує та його він не визнає.

18 жовтня 2019 року приватним виконавцем Турчиним А.А. направлено ще один виклик боржнику з`явитися на прийом та надати інформації щодо сплати боргу за вище вказаним виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату боргу. В установлений строк боржник на прийом до приватного виконавця не з`явився.

Виходячи з вказаного, судом встановлено, що приватним виконавцем Турчиним А.А. було вжито всіх необхідних та передбачених законом заходів щодо виконання виконавчого листа Іванківського районного суду Київської області № 366/1290/18 від 04 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 26 171 243,00 грн. та сплаченого судового збору на суму 8 810,00 грн. та 352,40 грн. При цьому, боржник ОСОБА_1 про рішення суду обізнаний, його не визнає та свідомо ухиляється від його виконання, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником на праві власності відсутне будь-яке зареєстроване майно.

Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві територіальний сервісний центр за боржником на праві власності транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію та про осіб-боржників, які працюють за трудовим договорами та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями та про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформації не знайдено.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації боржник перетинає кордон України за документом FS071818:

05 січня 2019 року Київ-Зальцбург;

12 січня 2019 року Зальцбург-Київ;

Судом встановлено, що станом на момент звернення із поданням, боржником рішення суду не виконано, борг не сплачено, декларацію про доходи та майно боржником не надано, жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду з моменту відкриття виконавчого провадження не вчинено.

При цьому, не маючи жодних офіційних доходів, ОСОБА_1 періодично перетинає державний кордон України, що підтверджується відповідними документами з Державної прикордонної служби України.

На сьогоднішній день сума заборгованості боржником не погашена та ним не вчиняються жодні дії для виконання рішення суду, що трактується не інакше, як ухилення від погашення існуючої заборгованості.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань судовим рішенням у виконавчому провадженні свідчить про невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», з якою передбачено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів подання та встановлено судом, приватним виконавцем вживалися всі необхідні заходи з виконання виконавчого листа № 366/1290/18.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Частинами 1-4 ст. 441 ЦПК України, визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Суд вважає, що тимчасове обмеження права виїзду за межі України щодо боржника не порушить його права на вільне пересування і вважає, що застосоване обмеження відповідає усім трьом критеріям, про які йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv.Bulgaria» від 26 листопада 2009 року).

1) обмеження ґрунтується на законі (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України);

2) обмеження переслідує легітимну мету, передбачену у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: обмеження є необхідним в демократичному суспільстві для підтримання публічного порядку (в даному випадку - щодо обов`язковості виконання судового рішення) та з метою захисту прав інших осіб (в даному випадку - прав стягувача щодо ефективного виконання судових рішень);

3) обмеження перебуває в справедливому балансі між правами заявника та публічним інтересом (тобто є пропорційним меті його застосування): тимчасове обмеження заявника у виїзді за межі України не завдасть істотної шкоди майновим і немайновим правам заявника (в тому числі - більшої, аніж шкоди, яка заподіюється стягувачам внаслідок довготривалого невиконання боржником судових рішень) і сприятиме виконанню судових рішень і запобігатиме ухиленню заявника від виконання законних вимог державного виконавця щодо виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням підтверджується матеріалами подання приватного виконавця, а відтак подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Іванківського районного суду Київської області на підставі виконавчого листа № 366/1290/18 виданого 04 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 26 171 243,00 грн. та сплаченого судового збору на суму 8 810,00 грн. та 352,40 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. А. Писанець