Провадження № 2/752/2365/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.10.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Медведєвої К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32 711 грн. 33 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником транспортного засобу марки «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 . 14.10.2015 року по вул. Антоновича, 176 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Нісан», внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до висновку з визначення розміру матеріального збитку від 25.10.2017 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу марки «Нісан», становить 32 711,33 грн. На підставі ст.ст. 1187, 1188, 1166 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 32 711,33 грн., а також сплачену суму судового збору у розмірі 640 грн.

09.07.2018 року Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення відповідно до якого позовні вимоги позивача задоволенні. Стягнуто з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України матеріальну шкоду у розмірі 32 711 грн. 33 коп.

08.04.2019 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення від 09.07.2018 року. Відповідно до зазначеної заяви відповідач вважає, що заочне рішення ухвалено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів та належного з`ясування всіх обставин справи та підлягає перегляду з огляду на те, що відповідач не був сповіщений про дату, час і місце судового засідання належним чином, оскільки судові повістки про судове засідання відправлялися не на адресу мешкання відповідача - АДРЕСА_1 , а за АДРЕСА_1 , де відповідач ніколи не мешкав.

19.06.2019 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва заява про скасування заочного рішення задоволена, заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09.07.2018 року скасовано. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

19.07.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача. Відповідно до відзиву, позивач заперечує проти задоволення позову на підставі того, що відшкодування шкоди, про яке просить позивач, повинно відбуватись відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за урахуванням наявності договору обов`язкового страхування відповідальності відповідача та страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Україна».

19.12.2019 року позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 12 411,78 гривень. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач посилається на Висновок експерта №651-1/15 від 25.10.2017 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту зносу пошкодженого транспортного засобу, становить 20 299,55 гривень, що становить розмір страхового відшкодування. А розмір повної вартості матеріального збитку становить 32 711,33 гривень. Керуючись вищезазначеним, позивач просить стягнути різницю між розміром повної вартості матеріального збитку та розміром страхового відшкодування.

03.062020 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва закрито підготовче провадження у справі. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.

Відповідач в ході судового розгляду заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необгрунтованість та відсутність підстав для стягнення з нього матеріального збитку, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.10.2015 року о 12 год. 00 хв. по вул. Антоновича, 176 в м. Києві (паркінг ТЦ «Океан Плаза») водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не переконався в безпеці маневру та допустив наїзд на транспортний засіб марки «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить позивачу, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів, чим водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 6-9).

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14.10.2015 р., є доведеною, та не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Хонда» д.н. НОМЕР_2 була застрахована ПАТ «СК «Україна» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ4461630 - з розміром страхового вілшкодування у 50 000 гривень.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що позивач не звертався до ПрАТ «СК «Україна» з заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Згідно Висновку експерта №651-1/15 від 25.10.2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу пошкодженого транспортного засобу становить 20 299,55 гривень, що становить розмір страхового відшкодування. А розмір повної вартості матеріального збитку, який складає вартість відновлювального ремонту, становить 32 711,33 гривень.

Позивачем в порушення вимог ст.81 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження того, що нею був проведений відновлювальний ремонт транспортного засобу, що є підставою для стягнення з відповідача розміру шкоду, що не підлягає відшкодуванню Страховою компанією.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем..

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя