ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2669/19 Номер провадження 22-ц/814/1061/20Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

16 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Абрамов П. С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про внесення змін до договору міни, стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку.

При зверненні з апеляційною скаргою апелянт заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, вмотивовуючи його майновим станом. Вказує на те, що її майновий стан не дозволяє сплатити розмір судового збору, який становитьь 4938 гривень 15 копійок, оскільки вона являєтья соціальним працівником та отримала за надання соціальних послуг за останні 12 місяців 2153 гривні 62 копійоки доходу. У підтвердження цього надала довідку Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 24 лютого 2020 року №234.

Вирішуючи питання обгрунтованості даного клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Однією з основних засад судочинства, визначеною п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищую 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за передній календарний рік.

З матеріалів справи вбачається, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі становить 4938 гривень 15 копійок. П`ять відсотків від доходу апелянта становлять 107 гривень 68 копійок.

Поряд з цим, апелянт у підтвердження своїх доводів не надала а ні банківських документів про відсутність інших коштів на її рахунках, ні довідки податкового органу про наявність можливого доходу з нерухомого майна, тощо.

З обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 порушено майновий спір відносно договору міни, умовами якого було здійснення відповідачем доплати різниці вартості майна у суттєвому розмірі. Позивачем не надано ніяких доказів відсутності у неї цих коштів. Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду першої інстанції ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у повному обсязі.

З урахуванням викладеного апеляційний суд позбавлений можливості зробити об`єктивні висновки щодо дійсного майнового стану апелянта.

Інші підстави для звільнення позивача від сплати судового збору також відсутні.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

На даний час апеляційна скарга не відповідає вимогам закону, оскільки не оплачена судовим збором в розмірі 4938 гривні 15 копійок, (у підтвердження сплати судового збору - надати оригінал квитанції до апеляційного суду).

Розрахунковим рахунком суду апеляційної інстанції з 01 січня 2020 року є наступний: Отримувач коштів УК у м.Полтаві/м.Полтава/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувачаUA0016002, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу;101.

При цьому апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду. В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2020 року - залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків скарги, що не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженю не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду П.С. Абрамов