Справа № 737/920/20
Проваждення № 2-о/737/30/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
за участі секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу № 737/920/20
за заявоюОСОБА_1
заінтересована особаКуликівська селищна рада
провстановлення факту належності правовстановлюючого документу
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

03.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заяву обґрунтовує тим, що для реєстрації земельних ділянок відповідно до державного акту на право приватної власності на землю звернулася до відділу ЦНАП Куликівської селищної ради. В ході вивчення документів, працівники даного відділу повідомили, що державний акт на право власності на землю серії IV-ЧН №019172 від 28 листопада 2001 року виданий на ім`я ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , тобто документ належить не їй. Заявник зазначає, що дана помилка виникла у зв`язку з невірним записом в державному акті на право приватної власності на землю IV-ЧН №019172 від 28 листопада 2001 року її прізвища.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу без її участі.

Заінтересована особа Куликівська селищна рада як представницький орган Куликівської селищної об`єднаної територіальної громади в судове засідання свого представника не направила, надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до правових позицій Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_1 , що підтверджується копію Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №019172 від 28 листопада 2001 року, виданого на підставі розпорядження Виблівської сільської ради народних депутатів від 15.06.2001 року № 19 однак на ім`я ОСОБА_2 замість ОСОБА_1 . (а.с.5)

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 27.04.1985 року заявниця у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_3 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ». А також, відповідно до копії паспортних даних, а саме паспорта НОМЕР_2 від 21.10.1998 року виданого Куликівським РВУМВС України в Чернігівській області заявниця значиться як ОСОБА_1 . (а.с.3)

В копіях свідоцтв про народження дітей заявниці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вона значиться як « ОСОБА_1 ». (а.с.4)

Отже судом встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку було допущено описку в написанні прізвища власника земельної ділянки - заявника.

Внесення змін чи виправлень до державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена.

Отже, у заявника відсутня можливість внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку.

Доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом, не надано.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реєстрації права власності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263 - 265, 315 - 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

2. Встановити факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на землю серії IV-ЧН № 019172 виданий 28 листопада 2001 року на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_1 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складений 04 січня 2021 року.

Суддя Кореньков А.А.