РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020

м.Харків

Справа № 639/6987/18

провадження 2/639/113/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 7465 грн. 04 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вироком Московського районного суду м.Харкова від 02.08.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів , передбачених ч. 1 ст. 309. Ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3 років позбавлення волі. Так, ОСОБА_2 , з вересня по листопад 2017 скоїв 17 епізодів крадіжки металевих конструкцій, які були огорожею від заїзду транспортних засобів на зелену зоні у дворах будинків, чим спричинив КП «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду на загальну суму 7465,04 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, надав заяву про можливість розгляду справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Від відповідача по справі ОСОБА_1 , який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, надійшла заява, відповідно до якої він відмовляється виплачувати позивачу будь-які кошти, оскільки з часу скоєння злочину минуло більше 2 років, в період слідства КП «Жилкомсервіс» подав цивільний позов на суму 11000 грн., частково він був погашений ОСОБА_1 у розмірі 3000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Московського районного суду м.Харкова від 02.08.2018, що набрав законної сили, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України та йому призначено покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 за період часу з 20.09.2017 по 05.11.2017, у дворі будинків по АДРЕСА_1 , побачивши вкопані в землю металеві конструкції «П»-подібної форми, які є огорожею від заїзду транспортних засобів на зелену зону, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розхитував металеві конструкції, а потім виривав їх з землі та звертав на свою користь, распорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив КП «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду. Всього, виходячи з вироку суду , ОСОБА_1 скоїв 23 епізоду крадіжки майна підприємства, а також один епізод замаху на таємне викрадання чужого майна Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи вартість кожної викраденої металевої конструкції складає 439 грн. 12 коп. Обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнав у повному обсязі.

За приписами ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, враховуючи те, що вироком Московського районного суду м.Харкова від 02.08.2018 у кримінальній справі № 643/14394/17 була встановлена вина ОСОБА_1 у завданні юридичній особі-КП «Жилкомсервіс» матеріальної шкоди у зазначеному позивачем розмірі 7465 грн. 04 коп., суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначена сума.

Доводи ОСОБА_1 щодо заявленого КП «Жилкомсервіс» на стадії досудового слідства цивільного позову у кримінальному провадженні на суму 11000 грн. та частковому відшкодування шкоди не впливає на рішення суду, оскільки як вбачається з вироку суду КП «Жилкомсервіс» не заявляв цивільного позову та суд не посилався на те, що обвинуваченим здійснено відшкодування шкоди. Крім того, з позову, що розглядається у цивільному судочинстві випливає, що позивач претендує на відшкодування шкоди, яка спричинена діями ОСОБА_1 по 17 епізодах крадіжки майна підприємства з 23 епізодах таємного викрадення майна, встановлених вироком суду.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на сплив більше двох з половиною років з дня вчинення кримінальних правопорушень та запізнення пред`явлення позову про відшкодування шкоди, суд зазначає, що статтею 257 ЦК України загальна позовна давність становить три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями частини першої статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

З матеріалів справи вбачається, що КП «Жилкомсервіс» дізнався про особу, яка спричинила матеріальні збитки у 2017 і до якої можуть бути пред`явлені вимоги про відшкодування шкоди - з часу встановлення судом винуватості ОСОБА_1 та набрання вироку Московського районного суду м.Харкова у 04.09.2018 законної сили. З позовом до суду про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, КП «Жилкомсервіс» звернувся в межах встановленого трирічного строку, тобто 04.12.2018. Таким чином, позивач набув реальну можливість захистити своє порушене цивільне право на задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в судовому порядку.

Враховуючи те, що у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у мінімальному розмірі для юридичної особи- 2102 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, cуд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 7465 ( сім тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 2102 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» ( , м.Харків , вул. Конторська, 35);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 08.05.2020.

СУДДЯ -