Справа № 350/1236/20
Номер провадження 2/350/472/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючої судді Калиній Г.В.
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої ДТП,
Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 серпня 2018 року, біля 21 години по вул. 22 Січня в селищі Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області відбулося ДТП за участю автомобіля марки «Форд Транзит», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу марки «ВАЗ 2109», НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . ДТП сталося внаслідок того, що водій автомобіля «Форд Транзит» під час повороту ліворуч, не впевнився в безпечності маневру, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2109», НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В результаті ДТП автомобіль марки «ВАЗ 2109», НОМЕР_2 зазнав значних пошкоджень, а дочка позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на задньому сидінні автомобіля, отримала травми, зокрема: забій головного мозку легкого ступеня важкості, забій м`яких тканин голови, що викликало простий далекозорий астегматизм обох очей, ангіоспазм. Дитину 29 серпня 2018 року було госпіталізовано до Долинської ЦРЛ, а 30 серпня 2018 року, через різке погіршення стану здоров`я, переведено спочатку в реанімацію, а через 3 дні в стаціонар травматологічного відділення Івано-Франківської дитячої лікарні, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні до 19 вересня 2018 року. Всього на стаціонарному лікуванні дитина перебувала 22 дні. Після вчинення ДТП відповідач робив спробу втекти з місця події, але після того, як транспортний засіб застряг на залізничній колії, він сам утік, покинувши належний йому автомобіль на іноземній реєстрації, сподіваючись уникнути відповідальності у зв`язку з неможливістю його ідентифікувати. Проте його впізнали свідки ДТП, тому працівникам поліції вдалося встановити його особу.
30 серпня 2018 року ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_1 із пропозицією зустрітись біля Рожнятівського відділення поліції і обговорити питання щодо відшкодування збитків. Саме підчас цієї зустрічі дочку ОСОБА_6 у тяжкому стані було переведено в реанімацію Івано-Франківської дитячої лікарні. У присутності працівника поліції вони з відповідачем оглянули автомобіль і ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_4 відшкодувати йому збитки на ремонт у розмірі 400 доларів США. Щодо витрат на лікування дитини, то він пояснив, що не може назвати жодної суми відшкодування, оскільки вона попала в реанімацію і ще невідомо, які будуть наслідки травми, скільки триватиме лікування і скільки коштів доведеться витратити. ОСОБА_4 попередньо погодився відшкодувати кошти на ремонт автомобіля і попросив зачекати півгодини, щоб його друзі привезли йому гроші. Чекати довелось більше двох годин, проте після приїзду друзів, ОСОБА_4 цинічно заявив що може відшкодувати 100 доларів США. На таку пропозицію відповідача він не погодився. Після того жодного разу відповідач не поцікавився станом здоров`я дитини, вони не зустрічались і не спілкувались. На даний час жодних коштів відповідач не відшкодував.
Після цієї розмови він ще раз підходив до працівників поліції, повідомляв про те, щошкоду йому не відшкодовано і що його дитина перебуває в реанімації.
Наступні три тижні після зустрічі з відповідачем позивачі постійно почергово перебували з дитиною в лікарні аж до її виписки.
05 вересня 2018 року матеріали справи щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення були направлені до суду. Рішенням Рожнятівського районного суду від 20 вересня 2018 року по справі № 350/1667/18 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено йому покаранням 340 гривень штрафу.
Через поспішно прийняте слідчим рішення про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, враховуючи конституційну норму, згідно якої особа не може бути двічі притягнута до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення, а також відсутність норми процесуального законодавства, яка би давала позивачам можливість оскаржити постанову Рожнятівського районного суду по справі № 350/1667/18 від 20 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, позивачі змушені звернутись до суду лише з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
В результаті неправомірних та винних дій відповідача їхній дочці ОСОБА_3 було заподіяно ушкодження здоров`я, і для поновлення її особистого немайнового права на життя і здоров`я вони понесли витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення у розмірі 22 000 гривень.
Чеки за період з 01 вересня по 12 вересня 2018 року, коли витрати на проведення діагностики та придбання ліків були найбільшими, втрачено, а фактичні витрати в цей період становили понад 6 000 гривень. Оскільки квитанції за цей період не збереглися, питання про їх відшкодування, як матеріальних збитків не ставиться. Разом з тим, просять суд врахувати ці, фактично витрачені на лікування кошти, при визначенні розміру завданої моральної шкоди.
До фінансових (матеріальних) витрат відносяться також кошти, перераховані як благодійні внески, що підтверджуємо Квитанціями до прибуткового касового ордеру: № 2542 від 04 вересня 2018 року на суму 200 гривень та № 2622 від 12 вересня 2018 року на суму 600 гривень. Загальна сума завданих матеріальних збитків, завданих у зв`язку з ушкодженням здоров`я дочки, які документально підтверджені, становить 1479 гривні 43 копійки.
Крім того вартість відновлення автомобіля складає 14 267,72 гривень, та вартість проведення експертизи на визначення розміру збитків становить 1 840 гривень.
Таким чином, загальна вартість завданої відповідачем матеріальної шкоди, яка підтверджується документально, складає: 1479,43 + 1 840 + 14 267,72 = 17 587,15 гривень.
Крім того, витрати позивачів на правничу допомогу складають 6000 гривень.
У судове засідання позивачі та їх представник адвокат Кажук В.Б. не прибули, представник позивачів, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач у судове засідання не прибув, про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток по зареєстрованому місцю проживання та шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на офіційному сайті суду.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.
Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
20 вересня 2018 року, приблизно о 22 годині у смт. Брошнів-Осада по вул. 22 Січня Рожнятівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 керуючи автомобілем «FordTransit», номерний знак НОМЕР_3 , під час виконання повороту ліворуч не переконався і безпечності маневру, не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу в русі в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2109», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3(б), 10.1, 10.4 ПДР України. Після вчинення ДТП ОСОБА_4 залишив місце пригоди, чим також порушив п. 2.10а ПДР. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень, що підтверджується копією постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2018 року (а. с. 16, 17).
Дочка позивачів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у виді забою головного мозку легкого ступеня важкості, забою м`яких тканин голови, що викликало простий далекозорий астегматизм обох очей, ангіоспазм, у зв`язку з чим перебувала на лікуванні з 29 серпня до 19 вересня 2018 року у Долинській ЦРЛ та травматологічному відділенні Івано-Франківської дитячої лікарні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 10), копією направлення на госпіталізацію до Державної обласної клінічної лікарні від 30 серпня 2018 року (а. с. 11), копією виписки № 9229/18 з медичної карти стаціонарного хворого та копією виписки з історії хвороби № 1389 (а. с. 12, 13).
Крім того, позивачі зазнали матеріальних збитків у зв`язку з пошкодженням в результаті ДТП автомобіля марки «ВАЗ 2109», номерний знак НОМЕР_2 : вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 14 267,72 гривень, що підтверджується копією звіту № 58/18 про оцінку колісного транспортного засобу, проведеного ФОП ОСОБА_7 в період з 22 вересня 2018 року по 04 жовтня 2018 року (а. с. 22-51).
Оцінка завданої шкоди автомобілю проводилася на замовлення позивачів, вартість проведення експертизи на визначення розміру збитків КТЗ складає 1 840 гривень, що підтверджується квитанцією № 00.115883810.1 від 06 жовтня 2018 року та «Актом виконаних робіт» ФОП ОСОБА_7 від 04 жовтня 2018 року (а. с. 20, 21).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Вимога позивачів про відшкодування моральної шкоди, також підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачі зазнали моральних страждань, пов`язаних з переживанням за життя і здоров`я дитини, оскільки їх малолітня дочка внаслідок неправомірних дій відповідача змушена була проходити тривале лікування, відчувала фізичний біль та дискомфорт з приводу ушкодження здоров`я. Такі обставини призвели до порушення звичного способу життя позивачів та їх житини.
Позивачі також просять стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до долученого до матеріалів справи договору про надання правничої допомоги від 30 серпня 2018 року та акту виконаних робіт (а. с. 53, 54) складають 6000 гривень.
За змістом статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача у випадку задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Такий розмір має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки відповідачем не оспорювалась співмірність витрат на правничу допомогу позивачів та з врахуванням розміру задоволення цивільного позову, суд вважає за необхідне позовну вимогу і в цій частині задовольнити повністю.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263 - 265, 273, 280-282, 284 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої ДТП задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Івано - Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Калиній