Справа №751/3906/20
Провадження №2/751/842/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Клименко К.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТЕХНОВА» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ фірми «ТЕХНОВА» про захист прав споживача, згідно якого просить визнати протиправними дії відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТЕХНОВА», щодо донарахування ОСОБА_1 , до оплати 3045,67 грн. за жовтень-грудень 2018 року згідно Договору №1122 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 05.05.2007 року; зобов`язати відповідача скасувати протиправно донараховану суму 3045,67 грн. за жовтень-грудень 2018 року згідно Договору №1122 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 05.05.2007 року; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. та понесені судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що вона є споживачем послуг згідно з Договором на постачання теплової енергії в гарячій воді від 05.05.2007 року №1122, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ТЕХНОВА».

За умовами договору Постачальник взяв на себе зобов`язання постачати Споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах для об`єктів, вказаних у додатку №1 до цього договору, а Споживач зобов`язувався сплачувати одержану теплову енергію на розрахунковий рахунок Постачальника за встановленими тарифами (цінами) в терміни, на умовах та порядку постачання і сплати, передбачених цим договором (п. 1 договору).

Додатком № 1 до договору "Обсяги постачання теплової енергії" встановлено, що теплова енергія в гарячій воді постачається позивачу по об`єкту - нежитлове приміщення і офіс), за адресою АДРЕСА_1 , опалювальною площею 103,6 кв.м.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що облік спожитої теплової енергії здійснюється розрахунком за кв.м.

У відповідності до п. 6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається Споживачем, здійснюються виключно у грошовій формі на розрахунковий рахунок Постачальника по тарифах, які затверджені рішеннями облдержадміністрації, міської ради, і які можуть змінюватись згідно з законами Верховної Ради і постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 3.2.22. договору Споживач зобов`язувався щомісячно здійснювати розрахунки за всю спожиту теплову енергію згідно з тарифами п. 6.1 цього договору на розрахунковий рахунок після отримання рахунку на оплату.

Постачальником відповідно до умов договору щомісячно виставлялися позивачу до оплати рахунки-фактури: №01122 від 31.10.2018 за жовтень місяць 2018 року на суму 827,84 грн.; №01122 від 30.11.2018 за листопад місяць 2018 року на суму 7935,14 грн.

Вказані рахунки-фактури своєчасно та у повному обсязі були позивачем оплачені, згідно копій квитанцій №18_ 5 від 21.11.2018 на суму 827,84 грн., №0.0..1 від 20.12.2018 на суму 7935,14 грн.

Згідно рахунку-фактури за №01122 від 31.12.2018 станом на 31.12.2018 року у ОСОБА_1 утворилася переплата по оплаті за постачання теплової енергії у гарячій воді в розмірі 1918,98 грн.

Тобто, станом на 31.12.2018 року заборгованості за договором не існувало.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що розрахунки Споживача із Постачальником за відпущену теплову енергію у вигляді гарячої води, виконуються згідно з діючим законодавством, згідно з рахунками Постачальника щомісячно, у відповідності з показаннями приладів обліку або розрахунковим способом при відсутності приладів обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Вартість послуг за опалення за період жовтень 2018 року - грудень 2018 року була визначена відповідачем розрахунковим способом згідно з тарифами, діючими у вказаному періоді, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.06.2018 за № 404.

Але в кінці лютого 2020 року на адресу позивача надійшов лист разом з рахунком-фактурою №01122ДН та Актом прийому-передачі від 21.01.2020, з яких вбачається, що відповідачем позивачу донараховано до оплати 3045,67 грн. за період з 28.10.2018 по 31.12.2018.

Підставою для проведення донарахування 3045,67 грн. стала перевірка, проведена в термін з 17 вересня по 30 вересня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо дотримання відповідачем умов та правил провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, її постачання та транспортування, за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2018.

Зокрема, як зазначено в листі, перевіркою встановлено, що з 28.10.2018 відповідач начебто мав застосовувати тариф на теплову енергію для споживачів категорії «бюджетні установи» та «інші споживачі» встановлені постановою НКРЕКП від 30.06.2015 №1976 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ фірма «ТЕХНОВА» в редакції постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №239. Ліцензіат застосовував постанову НКРЕКП, яка начебто втратила чинність, а саме: в редакції від 14.06.2018 №404.

У даному листі зазначається, що постанови НКРЕКП набирають чинності з дня, наступного за днем їх опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр».

Постанова НКРЕКП від 14.06.2018 №404 опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» 15.08.2018, тобто почала діяти з 16.08.2018.

І лише 27.10.2018 в газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано постанову НКРЕКП від 27.02.2018 №239. В зв`язку з порушенням черги публікації постанов НКРЕКП в газеті «Урядовий кур`єр», тарифи згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №239 взагалі не були застосовані відповідачем.

Отже, враховуючи постанову НКРЕКП від 26.11.2019 №2542, відповідачем проведено донарахування позивачці коштів за спожиту теплову енергію за період з 28.10.2018 по 31.12.2018.

Позивач проведене відповідачем донарахування в сумі 3045,67 грн. вважає безпідставним, незаконним, необґрунтованим та зазначає, що відповідно до Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», Указу Президента України від 10 вересня 2014 року №715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» постановою НКРЕКП від 30.06.2015 №1976 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ фірмі «ТЕХНОВА» були встановлені відповідачу тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання.

27 лютого 2018 року прийнято постанову НКРЕКП №239 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», якою передбачалися зміни до постанови НКРЕКП від 30.06.2015 №1976.

Постанова №239 від 27.02.2018 в порушення ч.7 ст.14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» лише 27.10.2018 року.

В той же час, 14 червня 2018 року НКРЕКП прийнято постанову №404 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», якою внесені зміни до постанови НКРЕКП від 30.06.2015 №1976.

Постанова №404 від 14.06.2018 опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» 15.08.2018 року, отже набула чинності з 16.08.2018 року.

Постанова №239 прийнята 27.02.2018, однак опублікована 28.10.2018.

Разом з тим, постанова №404 прийнята 14.06.2018 та набрала чинності 16.08.2018. Тобто, незалежно від моменту набрання чинності, постанова №404 прийнята після постанови №239, а тому донарахування сум, проведені відповідачем із застосуванням тарифів згідно з постановою НКРЕКП №239 від 27.02.2018, на думку позивача, є протиправними.

Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з протиправними діями відповідача вона зазнала моральної шкоди, яка полягає в душевних переживаннях; вимушена звертатися за захистом своїх порушених прав до суду, що впливає на звичний ритм її життя та потребує додаткових зусиль. Моральну шкоду, завдану протиправними діями відповідача, ОСОБА_1 оцінює в 2000,00 грн.

22.06.2020 року ухвалою судді Новозаводського районного суду Мороз К.В. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с.21).

17.07.2020 року від відповідача ТОВ фірми «ТЕХНОВА» до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого проти позову заперечують та просять відмовити у його задоволенні у повному обсязі, вказуючи на те, що нарахування з постачання теплової енергії в гарячій воді позивачу відповідач проводив виключно у порядку, встановленому чинним законодавством України, та за тими тарифами на теплову енергію, які встановлені обов`язковими до виконання Постановами НКРЕКП.

Так, 26.11.2019р. НКРЕКП винесла постанову № 2542 «Про накладення штрафу на ТОВ фірма «ТЕХНОВА» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, Ліцензійних умов з транспортування, Ліцензійних умов з постачання теплової енергії, необхідність усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання», відповідно до якої ТОВ фірма «ТЕХНОВА» в січні 2020 здійснило перерахунок за жовтень - грудень 2018 за спожиту теплову енергію в гарячій воді з 21.10.2018р. по 25.12.2018р. включно у відповідності до тарифів для потреб інших споживачів (крім населення), затверджених Постановою НКРЕКП № 239 від 27.02.2018р. для потреб інших споживачів (крім населення) (Додаток № 25) 1993,13 грн./Гкал (без ПДВ).

Відповідач здійснив донарахування вартості поставленої теплової енергії на різницю у тарифах, встановлених постановою НКРЕКП № 239 від 27.02.2018р. «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» та постановою НКРЕКП № 404 від 14.06.2018р. «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», а саме 1993,13 грн. - 1344,78 грн. = 648,35 грн. - розмір різниці в тарифах.

Загальна вартість донарахування за поставлену Позивачу Відповідачем теплову енергію в гарячій воді за період з 28.10.2018р. по 31.12.2018р. (включно) становить 3045,67 грн. (з ПДВ) (детальний розрахунок донарахування, викладений у Довідці постачання теплової енергії в гарячій воді, що додається до відзиву). Зазначають, що відповідач здійснив донарахування позивачу виключно на підставі відповідного рішення уповноваженого органу державної влади (НКРЕКП), норм чинного законодавства України та умов Договору. Прийняті та опубліковані Постанови НКРЕКП № 239 від 27.02.2018р. та № 404 від 14.06.2018р., як і постанова НКРЕКП № 2542 від 26.11.2019р., на виконання якої проведено донарахування, не скасовані, не визнані в установленому законом порядку недійсними, а питання порушення черги публікації, пріоритетності у застосуванні, протиправності є предметом окремого судового провадження (в порядку адміністравного провадження).

Також вважають безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн., вказуючи на те, що спірні відносини між позивачем і відповідачем виникли саме на підставі договірних зобов`язань, а не делікту. До спірних правовідносин норми ст. 1167 ЦК України та ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються. Відповідно до положень ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом (а.с.25-33).

22.07.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач просить відхилити доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позовну заяву просить задовольнити (а.с.95-99).

03.08.2020 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача (а.с.105-110).

18.08.2020 року представником позивача ОСОБА_2 до суду подано заяву про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін (а.с.119).

18.08.2020 року ухвалою судді Новозаводського районного суду м.Чернігова Яременко І.В. у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_3 у відставку справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТЕХНОВА» про захист прав споживача прийнято до свого провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.122).

До судового засідання сторони не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.192).

Представником відповідача до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ фірми «ТЕХНОВА» за наявними матеріалами справи, проти позову заперечують у повному обсязі (а.с.193).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності всіх учасників справи не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно Договору на постачання теплової енергії в гарячій воді від 05.05.2007 року №1122, укладеному Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ТЕХНОВА» та ОСОБА_1 , позивач є споживачем послуг відповідача з постачання теплової енергії в гарячій воді в потрібних йому обсягах, як власник нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , опалювальною площею 103,6 кв.м. (а.с.8-12).

Відповідач листом та доданими до нього рахунком-фактурою №01122ДН та Актом прийому-передачі від 31.01.2020, повідомив позивачу про донарахування до оплати 3045,67 грн. за період з 28.10.2018 по 31.12.2018 (а.с.13,41).

У наведеному листі відповідач вказує на те, що підставою для проведення донарахування 3045,67 грн. стала перевірка, проведена в термін з 17 вересня по 30 вересня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо дотримання відповідачем умов та правил провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, її постачання та транспортування, за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2018.

Перевіркою встановлено, що з 28.10.2018 відповідач мав застосовувати тариф на теплову енергію для споживачів категорії «бюджетні установи» та «інші споживачі» встановлені постановою НКРЕКП від 30.06.2015 №1976 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ фірма «ТЕХНОВА» в редакції постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №239 (а.с.54-62). Ліцензіат застосовував постанову НКРЕКП, яка втратила чинність, а саме: в редакції від 14.06.2018 №404 (а.с.63-68).

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.11.2019р. за № 2542 «Про накладення штрафу на ТОВ фірма «ТЕХНОВА» за порушення Ліцензійних умов з виробництва, Ліцензійних умов з транспортування, Ліцензійних умов з постачання теплової енергії, необхідність усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання», на ТОВ фірму «ТЕХНОВА» накладено штраф у розмірі 34000 гривень (п.1) та зобов`язано у термін до 20 січня 2020 здійснити перерахунок для категорій споживачів «бюджетні організації», «інші споживачі», «релігійні організації» не донарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 28 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року (а.с.69-71).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор / НКРЕКП), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 ст. 14 Закону передбачено, що рішення (постанови, розпорядження) Регулятора / НКРЕКП є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

В п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону зафіксовано, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор / НКРЕКП, серед іншого, приймає обов`язкові до виконання рішення (постанови, розпорядження) з питань, що належать до його компетенції (п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону).

Під час здійснення державного контролю Регулятор / НКРЕКП має право приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення (п. 5 ч. 4 ст. 19 Закону).

Згідно із п. 7 ч. 4 ст. 19 Закону НКРЕКП вправі за результатами перевірки або моніторингу приймати рішення про встановлення (зміну) тарифів на товари (послуги) суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Отже, враховуючи наведені норми, суд доходить висновку, що нарахування з постачання теплової енергії в гарячій воді позивачу (в тому числі в частині здійсненного відповідачем у січні 2020 року перерахунку за спожиту позивачем теплову енергію в гарячій воді у період з 21.10.2018р. по 25.12.2018р., згідно наведеної Постанови НКРЕКП № 2542 від 26.11.2019р.) відповідач ТОВ фірма «ТЕХНОВА» проводив виключно у порядку, встановленому чинним законодавством України, та за тими тарифами на теплову енергію, які встановлені обов`язковими до виконання Постановами НКРЕКП.

Посилання позивача на ту обставину, що постанова НКРЕКП № 239 від 27.02.2018р., якою внесені зміни до постанови НКРЕКП № 1976 від 30.06.2015р., в порушення ч. 7 ст. 14 Закону опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» лише 27.10.2018р. і що, в той же час 14.06.2018р. НКРЕКП прийнято постанову № 404, якою внесені зміни до постанови НКРЕКП № 1976 від 30.06.2015р., як на підставу протиправності проведеного відповідачем донарахування із застосуванням тарифів згідно з постановою НКРЕКП № 1976 від 30.06.2015р., не приймаються судом, виходячи з такого.

Постанова НКРЕКП № 1976 від 30.06.2015р., в яку вносилися зміни постановами № 239 від 27.02.2018р. та № 404 від 14.06.2018р., має загальний характер, оскільки цією постановою встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ Фірмі «ТЕХНОВА», тобто кількісно невизначеній і неперсоніфікованій групі людей, суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг. Крім того, постанова № 1976 розрахована на неодноразове застосування. Таким чином, постановою НКРЕКП № 1976 встановлено норми права, отже, вона є нормативно-правовим актом.

Прийняті та опубліковані Постанови НКРЕКП № 239 від 27.02.2018р. та № 404 від 14.06.2018р., як і постанова НКРЕКП № 2542 від 26.11.2019р., на виконання якої проведено донарахування, не скасовані, не визнані в установленому законом порядку недійсними, а питання порушення черги публікації, пріоритетності у застосуванні, протиправності не належить до розгляду у цивільно-процесуальному судочинстві.

Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача ТОВ фірму «ТЕХНОВА» скасувати протиправно донараховану суму 3045,67 грн. за жовтень-грудень 2018 року згідно Договору №1122 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 05.05.2007 року.

Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду, позивач як на підставу відшкодування моральної шкоди посилається на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою встановлено, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Отже, Закон передбачає, питання моральної шкоди як похідної вимоги від основної вимоги споживача.

Крім того, відповідно до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, всупереч вимогам ст.12, 13, 81 ЦПК України позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність моральної шкоди, наявність незаконних дій чи бездіяльності, недоліків продукції, що обмежують чи порушують її права та свободи, з боку відповідача, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння їй моральної шкоди заявленими діями відповідача, а відтак підстав для виникнення у відповідача зобов`язання по відшкодуванню моральної шкоди ОСОБА_1 судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТЕХНОВА» (, адреса місцезнаходження 03050, м.Київ, вул. Предславинська, 31/11, офіс 87) про захист прав споживача, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складене 06.12.2020.

Головуючий - суддя І. В. Яременко