Справа № 137/573/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" березня 2020 р.
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань Голота О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літин за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства "Страхова Компанія "Провідна" про відшкодування шкоди,-
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Приватного Акціонерного Товариства "Страхова Компанія "Провідна" про відшкодування шкоди, в якому зазначає, що 19 вересня 2015 року біля 20 год. 30 хв.на ділянці автодороги "Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка" 359 км+300 м, що розташована поблизу с.Рибаче Літинського району Вінницької області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автопоїзда у складі вантажного автомобіля "МАЗ" з номерним знаком НОМЕР_1 та напівпричепа з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та гужової повозки під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цивільно-правова відповідальність власника (користувача) транспортного засобу "МАЗ" з номерним знаком НОМЕР_1 та напівпричепа з номерним знаком НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ "СК"Провідна", поліс №АІ/7853124.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та смерті потерпілого була заподіяна моральна шкода, а також були понесені витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_3 .
Зазначає, що її була виплачена належна її частка страхового відшкодування моральної шкоди, а у виплаті страхового відшкодування на спорудження надгробного пам`ятника було відмовлено. Відповідач аргументував відмову у виплаті страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника необхідністю надати акт виконаних робіт та фото виготовленого та встановленого пам`ятника.
Позивач вважає вимоги відповідача та невиплату страхового відшкодування на спорудження надгробного пам`ятника протиправними, а тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
20.05.2019 р. до суду надійшов відзив ПАТ "Страхова Компанія "Провідна", в якому заперечують проти позовних вимог позивача за наступних підстав.
13.07.2015 р. між ОСОБА_2 , та ПрАТ СК "Провідна" був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7853124, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпечним транспортним засобом "МАЗ 54" д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно п.4 Полісу №АІ/7853124 обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого становить 100 000 грн. та за шкоду заподіяну майну потерпілого 50 000 грн.
Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону, при настаннні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Для виплати страхового відшкодування ПрАТ СК "Провідна" необхідна встановлена у судовому порядку вина страхувальника (водія забезпеченого автомобіля) у вчиненні ДТП, а саме належним чином завірена копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності страхувальника або обвинувальний вирок суду відносно водія застрахованого автомобіля, які набрали законної сили. Саме ці документи визначають винну особу у скоєнні ДТП та особу, що є у цій ДТП потерпілою або є цивільним позивачем.
Щодо відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника зазначають, що такі витрати документально не підтвердженні, зокрема не надано акту виконаних робіт, фото виготовленого та встановленого пам`ятника), тому після надання таких доказів можливо визначити розмір страхового відшкодування.
Окремо зазначають, що відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Зазначають, що згідно чинного законодавства, відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою необхідно накласти на особу винну в настанні ДТП, а саме на ОСОБА_2 .
Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначають, що вони не можуть бути стягненні з ПрАТ СК "Провідна", оскільки вважають, що в разі задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає компенсація витрат, що розраховується, виходячи із пропорційності задоволених вимог та із 1 години на складання адвокатом позовної заяви і кількості годин участі адвоката в судових засіданнях, що підтверджується журналами судових засідань.
На зазначених вище підставах ПрАТ СК "Провідна" вважає вимоги позивача до ПрАТ СК "Провідна", необгрунтованими та безпідставними, а тому такими, що не підлягають до задоволення.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в режимі відеоконференцзв`язку позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові та просить врахувати відповідь на відзив.
Представник відповідача ПрАТ СК "Провідна" в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Часом раніше до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до полісу №АІ/7853124 від 19.09.2015 (а.с.9) застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпечним транспортним засобом "МАЗ 54" д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10) позивач 07.08.1985 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 .
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановивши обставини і визначені до них правовідносини, приходить до наступного.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд вважає наступне. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Спірні відносини виникли з приводу відшкодування шкоди, яка спричинена смертю особи в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, а отже врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" зазначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. З огляду на положення ст.1201 ЦК України та Закону України «Про поховання та похоронну справу», ці витрати відносяться до витрат на поховання, оскільки вони були понесені позивачем безпосередньо внаслідок загибелі її чоловіка, є обов`язковою церемоніальною частиною поховання, до того ж були здійснені нею в день поховання відповідно до звичаїв і традицій в Україні, пов`язаних зі смертю людини.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Оскільки, як встановлено судом, з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування пройшло більше шести місяців, однак ним не виплачено належного страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника, що свідчить про прострочення такої виплати з його вини, є всі підстави для стягнення з відповідача пені, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.15-16), за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 05.01.2008 - 18.04.2019.
Таким чином підлягає стягненню з страховика на користь позивача пеня в розмірі 7148,74 грн., інфляційні втрати в сумі 1993,18 грн та 3 % річних в сумі 618 грн.
У відповідності до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з нормами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч.1) Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. (п.1 ч.2). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн. співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, а також значенням справи для сторони. Отже, з огляду на зазначене та у відповідності з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.
На підставі ст.141 ЦК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Керуючись ст.ст. 12-13, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.1168, 1200 ЦК України, ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ",-
Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Страхова Компанія "Провідна" на відповідний рахунок судовий збір в сумі 2102 грн.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Желіховський В. М.