П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м. Київ

Справа №759/3959/19

Резолютивна частина постанови оголошена 11 березня 2020 року

Повний текст постанови складено 12 березня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Фонд соціального захисту інвалідів

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Святошинського районного суду м. Києва, ухваленого в складі судді Петренко Н.О. 19 листопада 2019 року, повний текст рішення складено 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального захисту інвалідів про скасування дисциплінарного стягнення, -

Справа №759/3959/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/3249/2020
Головуючий у суді першої інстанції:Петренко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Опанасик В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить скасувати наказ директора Фонду соціального захисту інвалідів Линдюк О.А. від 21 січня 2019 року № 9 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач інвалід 1 групи, з 10 жовтня 2016 року працює на посаді директора Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів. Підставою для його призначення є наказ Фонду соціального захисту інвалідів від 07 жовтня 2016 року № 166-к та наказ Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 10 жовтня 2016 року № 9-к. Наказом директора соціального захисту інвалідів Линдюк О.А. від 21 січня 2019 року № 9 було прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме неналежне виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕВВ 2282 та за невиконання окремого доручення директора Фонду Соціального захисту інвалідів від 02 січня 2019 року № 1.

Зазначив, що про існування наказу позивачу стало відомо під час проставлення резолюцій на вхідній кореспонденції 18 лютого 2019 року коли позивач приступив до своїх функціональних обов`язків після закриття листа непрацездатності, так як мав тимчасову непрацезданість в період з 04 лютого 2019 року по 15 лютого 2019 року включно. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення відповідачем не було витребувано письмових пояснень за скоєний, на думку відповідача проступок та не було ознайомлено його під розпис із наказом. Вказує, що до трудових (функціональних) обов`язків позивача взагалі не входить обов`язок щодо ефективного використання бюджетних коштів. Наказ не містить чіткого визначення того у чому саме полягає неналежне виконання обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів та в чому саме полягає невиконання окремого доручення директора Фонду соціального захисту інвалідів від 02 січня 2019 року № 1, зокрема невиконання в цілому окремого доручення чи його частини, ігнорування виконати дане доручення, невиконання у встановлені строки. Позивач, як директор фонду керується Положенням про Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, що затверджене наказом Фонду соціального захисту інвалідів від 18 вересня 2017 року № 55, яким визначено функції, обов`язки та повноваження як відділення в цілому так і директора. До функцій Київського міського відділення фонду соціального захисту інвалідів, як і до безпосередніх функцій позивача, не належать обов`язки щодо ефективного та цільового використання бюджетних коштів.

Щодо невиконання окремого доручення представник позивача зазначив, що 02 січня 2019 року від директора фонду соціального захисту інвалідів Линдюк О.А. в усній формі через засоби телефонного зв`язку поступило доручення, що в подальшому мало місце надіслання доручення електронною поштою. На виконання окремого доручення Фонду соціального захисту інвалідів від 02.01.2019р. ОСОБА_1 було підготовлено та надіслано на ім`я директора фонду Линдюк О.А. письмові пояснення від 02.01.2019р. за № 1/7-5/02. Вважає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани Наказом Фонду соціального захисту інвалідів від 21 січня 2019 року № 9 є безпідставним, незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Фонду соціального захисту інвалідів про скасування дисциплінарного стягнення - задоволено.

Скасовано наказ директора Фонду соціального захисту інвалідів Линдюк О.А. від 21.01.2019р. № 9 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Стягнуто з Фонду соціального захисту інвалідів на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем Фонд соціального захисту інвалідів, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники позивача Опанасик В.В. та Толкачов О.С. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Фонд соціального захисту інвалідів, в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, Наказом Фонду соціального захисту інвалідів від 07.10.2016р № 166-к позивача ОСОБА_1 призначено на посаду директора Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів з 10.10.2016 р. за строковим трудовим договором (а.с.12).

Наказом від 10.10.2016р. № 9-к Київського міського відділення Фонду соціального захисту ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів з 10.10.2016 р. (а.с.13).

Відповідно до наказу Фонду соціального захисту інвалідів № 9 від 21.01.2019 р. за неналежне виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕКВ 2282 та за невиконання Окремого доручення директора Фонду соціального захисту інвалідів від 02.01.2019 № 1 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.14).

Даний наказ було отримано позивачем 18.02.2019 р.(а.с.14).

Відповідно до доповідної фахівця відділу правової та кадрової роботи ОСОБА_2 одержала лист від Фонду соціального захисту інвалідів (21.01.2019р. за №9) 04.02.2019р. та зареєструвала 04.02.2019р. № 1/5-1255 (02/а.с.15).

Як вбачається із листка непрацездатності ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 04.02.2019 р. до 15.02.2019р.(а.с.16).

Тобто після виходу з лікарняного позивач ознайомився з наказом про накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

У силу статей 147 - 149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, вина працівника, наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

Встановлено, що письмові пояснення ОСОБА_1 не надавав щодо винесеного наказу № 9 від 21.01.2019 р., оскільки отримав його лише 18.02.2019 р. Також, в матеріалах справи відсутній акт про відмову позивача про надання пояснень.

Крім того, встановлено, що позивач, як директор Київського міського відділення Фонду соціального захисту при виконанні покладених обов`язків керується Положенням про Київське міське відділення фонду соціального захисту інвалідів, що затверджено наказом Фонду соціального захисту інвалідів від 18.09.2017 р. № 55, яким визначено функції та повноваження як відділення в цілому так і директора.

Згідно п.1 вказаного Положення, Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів є територіальним органом неприбуткової бюджетної установи Фонду соціального захисту інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2018 року Фонд соціального захисту інвалідів листом № 1/5-974/03-01 довів територіальним відділенням Фонду, відповідно до рішення головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України про необхідність здійснення територіальними відділеннями Фонду перерозподілу коштів по області та терміново профінансувати укладені договори, в тому числі по попередній оплаті, без урахування напрямків використання коштів бюджетної програми за попереднім погодженням з органами соціального захисту населення з метою повного та ефективного використання коштів (а.с.43).

02.01.2019 року окремим дорученням директора Фонду соціального захисту інвалідів № 1 директорам територіальних відділень Фонду соціального захисту інвалідів доручено негайно надати письмове пояснення щодо причин залишків відкритих асигнувань за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕКВ 2282 у розрізі управлінь соціального захисту населення та за напрямками ТЗР.(а.с.24).

02.01.2019 року листом № 1/705/02 на виконання окремого доручення позивачем, як директором Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів надано пояснення щодо залишків невикористаних коштів структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м.Києві державних адміністрацій (а.с.25).

Відповідно п. 5 Положення про Київське міське відділення фонду соціального захисту інвалідів, затвердженого Наказом Фонду соціального захисту інвалідів від 18.09.2017 № 55, вбачається що одним з основних завдань відділення Фонду є фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Згідно пп. 1 п. 6 Положення про відділення Фонду, відділення Фонду, відповідно до покладених на нього завдань здійснює в межах компетенції внутрішній контроль за цільовим та ефективним використанням коштів розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів, а також коштів, наданих підприємствам, установам, організаціям, у тому числі підприємствам, організаціям громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичним особам, які використовують найману працю, у вигляді фінансової допомоги, цільової позики та дотації на створення спеціальних робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до умов договору.

Згідно пп. 1 п. 7 Положення про відділення Фонду, відділення Фонду для виконання покладених на нього завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для виконання покладених завдань.

Згідно п. 52 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації, затвердженого Постановою КМУ від 05.04.2012 № 321, забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації і виплата компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Мінсоцполітики у державному бюджеті.

Кошти на надання реабілітаційної послуги на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління Мінсоцполітики, та на інших підприємствах, установах та організаціях, що мають належні умови для їх надання, спрямовуються Мінсоцполітики органам соціального захисту населення через територіальні відділення Фонду соціального захисту інвалідів за місцем знаходження таких закладів, якщо зазначені заклади не утримуються за рахунок коштів державного бюджету.

Мінсоцполітики спрямовує бюджетні кошти територіальним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів з урахуванням поданих пропозицій Фонду соціального захисту інвалідів з метою перерахування їх органам соціального захисту населення для оплати підприємствам на основі даних банку даних вартості виданих виробів та наданих послуг згідно з укладеними договорами та актами приймання-передачі робіт (надання послуг) та фактично перерахованих коштів підприємствам з початку бюджетного року.

Згідно п. 53 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, бюджетні кошти перераховуються підприємствам органом соціального захисту населення після забезпечення особи з інвалідністю відповідним технічним засобом на підставі акту приймання-передачі робіт (надання послуг) і рахунка відповідного підприємства.

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами), при розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є різновидом відповідальності у сфері трудових правовідносин, адже тягне для працівника певні негативні наслідки, в тому числі позбавлення премії, звільнення та інше, а тому в таких правовідносинах застосовуються загальні положення для притягнення винуватої особи до відповідальності, які передбачають необхідність вини працівника у формі умислу або необережності за порушення чітких положень правил внутрішнього трудового розпорядку (трудової дисципліни) або виробничої дисципліни, а також формування у наказі об`єктивної сторони - суті правопорушення.

Отже, тягар доведеності правомірності накладення стягнення на працівника та виконання при цьому працедавцем передбачених КЗпП України трудових обов`язків під час судового розгляду спору покладається саме на власника або на уповноважений ним орган.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В оспорюваному наказі не зазначено конкретно в чому саме полягає неналежне виконання посадових обов`язків, тобто не вказано порушення норм законодавства України, положення чи посадової Інструкції.

Посилання відповідача на те, що позивач не надав письмового пояснення, тобто не виконав окремого доручення, є необґрунтованими, оскільки як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 направив лист від 02.01.2019р. № 1/7-5/02 в якому надав письмові пояснення.

Відповідач не надав доказів, щодо обов`язків позивача належить ефективне використання бюджетних коштів за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, засобами реабілітації» по КЕКВ 2282.

Крім цього, наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності вручено йому з порушенням норм законодавства.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна