Справа № 296/1183/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового зсідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року заявники звернулися до суду із вказаною заявою про розірвання шлюбу в порядку ст. 109 Сімейного кодексу України.

Ухвалою судді від 14.02.2020 р., відкрито провадження в цивільній справі за спільною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування заяви зазначають, що 04 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 2176. Від цього шлюбу у подружжя є малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично шлюбні відносини між ними припинено та не ведеться спільне господарство. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливі, шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Також вказали, що ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні та утриманні, про що ними укладено договір про виховання та утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. 07.02.2020 за реєстровим №770.

В судове засідання надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу за її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі і просить задовольнити (а.с.16).

Заява аналогічного змісту надійшла від ОСОБА_2 (а.с.18).

Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності заявників.

Дослідивши заяву, оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №2176 (а.с.17).

Від шлюбу заявники мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Обґрунтовуючи заяву, заявники зазначають що шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, відтак відновлення шлюбних відносин є неможливим.

Як встановлено судом, між заявниками досягнуто взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та стосовно визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні та утриманні.

Зазначені умови передбачені укладеним 07 лютого 2020 року Договором про виховання та утримання дитини, який посвідчено Демецькою С.Л. приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №770 (а.с.10).

Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями ст.12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст.ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Під час розгляду заяви судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Також судом встановлено, що при зверненні до суду з даною заявою, заявники узгодили місце проживання їх спільної дитини, участь у її вихованні та утриманні, що підтверджується наявним в матеріалах справи нотаріально посвідченим договором.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Керуючись ст.ст. 105, 109 Сімейного Кодексу України, ст.ст.4,5,10,81,263,265,273,293,294,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , Паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 23 вересня 2006 року) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , Паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Андрушівським РС УДМС України в Житомирській області 18 жовтня 2014 року), який зареєстровано 04 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2176.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира.

Головуючий суддя О. Й. Адамович