Провадження № 2-ві/522/33/20
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

31 грудня 2020 року Суддя Приморського району м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву представника позивача - ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди-,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

До суду 23 грудня 2020 року надійшла заява представника позивача, згідно якої він заявив відвід головуючому судді, посилаючись на те, що під час розгляду даної справи суддя постановила ухвалу від 14 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та застосовано зустрічне забезпечення позову та зобов`язано позивача внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн.; встановивши п`ятиденний строк на виконання даної ухвали суду з моменту її проголошення. Представник позивача посилався на те, що вступна та резолютивна частини ухвали суду були проголошені 14 грудня 2020 року, її повний текст було складено 17 грудня 2020 року, а отримано позивачем 22 грудня 2020 року. За таких обставин, стороні позивача не зрозуміло, з якого часу пішов відлік строку для внесення коштів на депозит. Окрім того, представник позивача не погоджується з даною ухвалою суду про застосування зустрічного забезпечення та вважає, що представник відповідача ТОВ « Факторингова компанія « Вектор плюс» не надав до суду жодного доказу, що вжиття заходів забезпечення позову, можуть спричинити збитки в подальшому. Також у заяві про відвід судді представник позивача посилався на те, що що суддею Домусчі Л.В. клопотання товариства про застосування заходів зустрічного забезпечення позову було розглянуто без оплати ними судового збору. На підставі вищевикладеного представник позивача, вважає, що головуюча суддя підягає відводу.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. від 28 грудня 2020 року у задоволені заяви представника позивача - ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовлено. Зупинено провадження по вищевказаній справі та передано заяву представника позивача - ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Домусчі Л.В. до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід головуючому судді Домусчі Л.В.

У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява представника позивача - ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Домусчі Л.В., надійшла до провадження судді Свяченої Ю.Б.

Відповідно до пп. 7,8 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву позивача про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. приходить до висновку про її необґрунтованість з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Суд вбачає, що підставами для відводу головуючого судді Домусчі Л.В. від розгляду справи представник позивача - ОСОБА_1 фактично заявляє обставини щодо його не згоди із процесуальними діями судді, а саме з постановленням ухвали суду від 14 грудня 2020 року про застосування зустрічного забезпечення позову.

Будь-яких інших обставин чи підстав, які викликають сумніви у неупередженості головуючої судді по справі, представником товариства заявлено не було.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Між тим, вивчивши подану заяву, суд не вбачає підстав для відводу судді Домусчі Л.В. визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Суд вбачає, що лише не згода сторони по справі з процесуальними діями судді не є підставами для відводу останньої та останні в подальшому може бути предметом розгляду при апеляційному оскарженню рішень по справі.

Скаржник не скористався правом на апеляційне оскарження ухали суду від 14 грудня 2020 року передбачене ст. 352 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача - ОСОБА_1 головуючій судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 головуючій судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Повернути справу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту її підписання.

Суддя Свячена Ю.Б.