Пр.№2/155/49/20
Справа № 155/1542/19
Рішення

Іменем України

2 квітня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого - Адамчук Г.М.,

з участю секретаря - Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання права на завершення приватизації земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,44 га для ведення особистого підсобного господарства, яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Галичанської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 19.03.1999 року № 4/6, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що позивач є її спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, просить поданий позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до 1 ст. 529 ЦК УРСР При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного нотаріуса від 09 листопада 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 було відмовлено.

Документами про родинні відносини стверджується, що позивач ОСОБА_5 є онукою ОСОБА_4 .

З довідки Галичанської сільської ради від 20.11.2019 року №659 видно, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є онука, ОСОБА_5 .

Відповідно до виписки з рішення Галичанської сільської ради від 01.03.1994 року №16/1, ОСОБА_4 передано у приватну власність для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га., для ведення особистого підсобного господарства 0.27 га., всього - 0.52 га.

З відповіді Волинського обласного державного нотаріального архіву від 21.01.2020 року видно, що спадкової справи після померлої ОСОБА_4 не виявлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 після померлої ОСОБА_4 прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом.

Відповідно до виписки з рішення Галичанської сільської ради від 01 березня 1994 року № 16/1 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування", ОСОБА_4 було передано для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га., для ведення особистого підсобного господарства 0.27 га.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті ОСОБА_4 входять вказані вище земельні ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 як спадкоємець за законом після померлої ОСОБА_4 має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її ім`я в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 392, 1235 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_5 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0.27 га для ведення особистого підсобного господарства, яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Галичанської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 01.03.1994 року № 16/1, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.М. Адамчук