Справа №627/157/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2020 р. смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Каліберди В.А.,

за участю секретаря Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаною вище заявою, в якій просить стягнути з ПА «Ватал» на його користь витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10590 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог ФОП ОСОБА_1 послався на те, що у зв`язку з відмовою ПА «Ватал» від позову у справі за позовом ПА «Ватал» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 23.02.2018 за №0084 кадастровий номер :02:000:0125, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 06.03.2018 за №116443598, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення збитків ним понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката Лісового О.О. у розмірі 10590 грн., а тому керуючись ч.3 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, прохав стягнути з ПА «Ватал» вказану суму.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 627/157/20, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини.

Згідно ч.6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В провадженні Краснокутського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом приватної агрофірми "Ватал" до державного реєстратора виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області Овчаренко Валентини Олексіївни, фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання договору оренди недійсним про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та зобов`язання, звільнення земельної ділянки та стягнення збитків та зустрічним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до приватної агрофірми «Ватал», треті особи ОСОБА_2 , державний реєстратор виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області Овчаренко Валентина Олексіївна, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання недійсним договору оренди землі.

09 листопада 2020 року ухвалою суду за заявою представника позивача по первісному позову ПА «Ватал» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовні вимоги приватної агрофірми "Ватал" до державного реєстратора виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області Овчаренко Валентини Олексіївни, фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання договору оренди недійсним про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та зобов`язання, звільнення земельної ділянки та стягнення збитків залишено без розгляду (а.с. 245, т.1).

Однак заявник ФОП ОСОБА_1 звернувсь до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи тим, що зв`язку з тим, що позивач ПА «Ватал» відмовився від позову, а тому відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України він має право стягнення з ПА «Ватал» витрат на правову допомогу адвоката.

Зі змісту ч.3 ст. 142 ЦПК України вбачається, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи той факт, що представник позивача по первісному позову не звертавсь до суду з заявою про відмову від позову та судом рішення з вказаного питання не приймалося, натомість представник позивача по первісному позову надав суду заяву про залишення позовної заяви ПА «Ватал» без розгляду, яка судом була задоволена, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу згідно п.3 ст. 142 ЦПК України.

З позиції, висловленої у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вбачається, що в разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Так, статтею 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положеннями ст. 207 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Під зловживанням процесуальними правами Цивільний процесуальний кодекс України визначає дії, що суперечать завданню цивільного судочинства (ст. 44 ЦПК України).

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст.55,124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року по справі №148/312/16-ц.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст.142ЦПК України у разі залишення позову без розгляду, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 142 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Каліберда В.А.