Провадження № 4-с/752/41/20
У Х В А Л А

Іменем України

26.11.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича у ВП 57373834, заінтересована особа Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича у ВП 57373834.

Відповідно до поданої скарги заявник просить визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича в частині винесення постанови від 08.10.2018 р. ВП «57373834 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 752/16619/14-ц, виданого 03.12.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва, скасувати постанову від 08.10.2018 р. ВП «57373834 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 752/16619/14-ц, виданого 03.12.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 02.09.2015 р. задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та стягнуто суму боргу за кредитним договором.

На підставі зазначеного рішення суду представником Банку було отримано два виконавчі листа, які видані судом 22.12.2015 р. Строк виконання зазначеного рішення встановлено терміном 1 рік, про що зазначено у виконавчих документах.

21.06.2017 р. державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Бондаренком М.В. винесена постанова про повернення виконавчого документа про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 стягувачу.

08.10.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Ляпіним Д.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 752/16619/14-ц, виданого 03.12.2015 р.

Заявник посилається на те, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 11.02.2019 р. нею подана приватному виконавцю заява про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однак, у її задоволенні було відмовлено.

Дії приватного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження заявниця вважає незаконною, оскільки при виконанні виконавчого листа, виданого 03.12.2015 р. не можуть бути застосовані положення Закону України «Про виконавче провадження» в частині встановлення строків для виконання виконавчих документів, в редакції від 02.06.2016 р., оскільки Закон не має зворотною дії в часі.

Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Ляпіним Д.В. подані письмові заперечення з приводу поданої скарги, відповідно до яких приватний виконавець просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на дотримання ним положень Закону України «Про виконавче провадження» при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження № 57373834.

В ході судового розгляду представник заявника підтримав подану скаргу, просив її задовольнити з підстав, зазначених у скарзі, зазначаючи на недотримання приватним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент видачі виконавчого листа, при вирішенні питання щодо наявності підстав для відкриття виконавчого провадження.

Приватний виконавець Ляпін Д.В. та представник АТ «Альфа-Банк» в судове засідання повторно не з`явились, про місце і час розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали за поданою скаргою, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позов задоволено, стягнуто з відповідачів солідарно на користь Банку суму заборгованості в розмірі 1162398,05 гривень та суму судових витрат.

03.12.2015 р. судом видано два виконавчих листа на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02.03.2015 р., які представник Банку отримав 22.12.2015 р.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлений до 03.12.2016 р., про що зазначено у виконавчому документі.

21.06.2017 р. державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондаренком М.В. винесена постанова про повернення виконавчого документа щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу стягувачу.

08.10.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Ляпіним Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа № 752/16619/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 03.12.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 1166052,05 гривень.

11.02.2019 р. ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на дії приватного виконавця Ляпіна Д.В. щодо відкриття виконавчого провадження поза межами строку, встановленого для виконання рішення суду.

08.04.2019 р. заявниця отримала відповідь заступника директора Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України - начальника Управління контролю за діяльністю органів та осіб, що здійснюють примусове виконання рішення, відповідно до якої у задоволенні скарги було відмовлено.

В силу положень Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час набрання рішенням законної сили).

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції, яка була чинна на момент набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ст.23 Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:1)пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у

зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати

рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання

після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі

повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом

забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а

також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з

моменту закінчення дії відповідної заборони.

05.10.2016 р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюється для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п.5 Перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 05.04.2001 по справі № 3-рп/2001 зазначено, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Цим же рішенням Конституційного Суду України встановлено, що закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першоюстатті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В роз`ясненнях, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від N 9 від 01.11.96 року зазначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

З огляду на викладене, положення Закону України від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» в частині строків предявлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, і не можуть розповсюджуватись на правовідносини, які виникли до прийняття цього Закону в частині визначення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, якщо він був виданий до прийняття цього Закону.

Тобто, строк пред`явлення до виконання виконавчого документа № 752/16619/14-ц повинен вираховуватись відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час набрання рішенням законної сили.

Отже, строк пред`явлення даного виконавчого документа до виконання, враховуючи дату видачі виконавчого документа, а також враховуючи, що даний виконавчий документ був повернутий 21.06.2017 р., закінчився 21.06.2018 р.

ПАТ «Укрсоцбанк» не звертався до суду з заявами про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Як встановлено судом виконавчий документ № 752/16619/14-ц був прийнятий до виконання після закінчення строку для його примусового виконання, з огляду на що дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження є неправомірними, а винесена постанова незаконною.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича у ВП 57373834, заінтересована особа Акціонерне товариство «Альфа-Банк» задовольнити.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича в частині винесення постанови від 08.10.2018 р. ВП «57373834 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 752/16619/14-ц, виданого 03.12.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва.

Скасувати постанову від 08.10.2018 р. ВП «57373834 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 752/16619/14-ц, виданого 03.12.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя