Провадження № 2/359/1093/2020
УХВАЛА

26 лютого 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головую чого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Степаненко А.О.,

за участі представника позивача - Вак О.В.,

відповідача та представника відповідача - Гаврилюка С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» до Фермерського господарства «Озерце», ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними,-

встановив:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» до Фермерського господарства «Озерце», ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними.

У поданому позові позивач просить визнати недійсним договір про надання юридичних послуг від 02.01.2012 року, укладений між СТОВ «Жоравське» в особі директора Цаплія В.П. та адвокатом Гаврилюком С.В.; про визнання недійсним договір про відступлення права вимоги від 05.04.2018 року, укладений між адвокатом Гаврилюк С.В. та ФГ « Озерце».( а.с.1-7).

06 лютого 2020 року від відповідача та представника відповідача ФГ « Озерце» надійшло клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що заявлені позивачем в позовній заяві вимоги не можуть бути розглянуті в рамках цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. ( а.с.112-113).

Відповідач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення клопотання про закриття провадження, з тих підстав, що відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 04.11.2019 р. розгляд даних позовних вимог було віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів з розгляду цивільних справ.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 04 листопада 2019 р. у справі № 911/2156/19 (а.с.80,81) відмовлено у відкритті провадження у справі за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» до Фермерського господарства «Озерце» та адвоката Гаврилюка С.В. про визнання договору про надання юридичних послуг від 02.01.2012, укладеного між відповідачем та адвокатом Гаврилюком С.В. та договору про відступлення права вимоги від 05.04.2018, укладеного між позивачем та адвокатом Гаврилюком С.В. недійсними.

Ухвала обґрунтована тим, що відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Справи, які віднесенні законом до юрисдикції господарського суду визначені в ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, в силу вимог якої фізична особа не може бути стороною у справі, за виключенням випадків коли вона є стороною у справі про банкрутство, стороною у корпоративному спорі, стороною у спорах між юридичною особою та її посадовою особою про відшкодування збитків та стороною у спорі щодо виконання договору укладеного на забезпечення основного зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та фізичні особи підприємці.

Як зазначено судом господарської юрисдикції, зі змісту зустрічної позовної заяви вбачається, що зустрічні позовні вимоги пред`явлені як до Фермерського господарства «Озерце» так і до адвоката Гаврилюка С.В. про визнання договору про надання юридичних послуг від 02.01.2012, укладеного між відповідачем та адвокатом Гаврилюком С.В. та договору про відступлення права вимоги від 05.04.2018, укладеного між позивачем та адвокатом Гаврилюком С.В. недійсними.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатом є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

У зв`язку з цим, в ухвалі судді господарського суду зазначено, що, оскільки, зустрічні позовні вимоги пред`явлені, зокрема, до адвоката Гаврилюка С.В., який в силу положень ст. 20 Господарського процесуального кодексу України не може бути стороною в господарській справі, а також, що предметом спору є недійсність договору про відступлення права вимоги, то дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, та розгляд даної позовної заяви має бути віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів з розгляду цивільних справ (а.с.80,81).

У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило, майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, передбаченими у статті 2 ЦПК України, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на характер спору, суб`єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, суд дійшов висновку, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, підстави для закриття провадження у справі відсутні, і заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,4,23,27,197,255,259,260,353 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» про закриття провадження в цивільній справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відмовити.

Ухвала суду самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02 березня 2020 року.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів