Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/45/20
Провадження № 2/553/376/2020
У Х В А Л А

Іменем України

18.03.2020 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Ребро Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.05.2005 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № PLKPGK08003502, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 35400,00 доларів США на строк до 16.05.2025 року. У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_2 щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору станом на 13.12.2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 58096,80 доларів США, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 14772,26 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 14450,86 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 2751,09 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 26122,59 доларів США. Оскільки законодавством не передбачено обов`язок вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, вважає за можливе звернутись до суду з вимогами про стягнення частини боргу в розмірі 31974,21 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 14772,26 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 14450,86 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 2751,09 доларів США.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № PLKPGK08003502 від 18.05.2005 року у розмірі 31974,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.12.2019 року складає 753312,39 грн., та судовий збір в сумі 11299 грн. 69 коп.

Представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі.

18 лютого 2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Голяніщева Д.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує про те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, при цьому, жодного належного та допустимого доказу видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому розмірі та їх погашення позивач не надав, розрахунок заборгованості не може вважатися доказом видачі кредитних коштів та погашення заборгованості, оскільки не є первинним бухгалтерським документом. Крім того, в наданому суду розрахунку заборгованості станом на 13.12.2019 року відсутня графа "Сума погашеного кредиту", лише містяться суми сплачених процентів, пені та комісії.

Згідно п. 1.1 Кредитного договору, розмір відсотків за користування кредитними коштами складає 1 % на місяць, тобто 12 % на рік. При цьому, позивач безпідставно нараховує прострочену процентну ставку у розмірі 28,08 %. Вказує, що позивач втратив право нарахування будь-яких відсотків за користування кредитними коштами, оскільки після спливу строку дії кредитного договору нарахування відсотків є безпідставним.

Наголосив на тому, що позивач не надав доказів та інформації про те, що ним вже вживалися дії щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором. В червні 2007 року позивач вже звертався до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLKPGK08003502 від 18.05.2005 року та виселення. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.11.2008 року, яке набрало законної сили 08.12.2008 року, встановлено відсутність заборгованості ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 13 лютого 2008 року. У квітні 2014 року позивач повторно звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління Держаної міграційної служби України в Полтавській області про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.05.2005 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.02.2015 року в задоволенні первісного позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано припиненим кредитний договір від 18 травня 2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк". Визнано припиненим договір іпотеки від 18 травня 2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв`язку з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором від 18 травня 2005 року. Зобов`язано ПАТ КБ "ПриватБанк" виключити з відповідних державних реєстрів запис про обтяження нерухомого майна та заборону його відчуження, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано ПАТ КБ "ПриватБанк" повернути ОСОБА_2 оригінали правовстановлюючих документів: договір купівлі-продажу від 18 травня 2005 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. та технічний паспорт на квартиру. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2015 року скасовано. Провадження у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення в частині заборгованості позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № PLKPGK08003502 від 18 травня 2005 року станом на 13 лютого 2008 року закрито. В іншій частині ухвалено нове рішення про відмову в первісному позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення та зустрічному позові ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" при визнання припиненими кредитного договору та договору іпотеки, зобов`язання вчинити певні дії, за недоведеністю.

Постановою Верховного Суду від 31 липня 2019 року касаційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2016 року залишено без змін. Вказаною постановою встановлено, що відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач у порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України 2004 року не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність") наявність вказаної у розрахунках заборгованості у відповідача перед банком, а надані банком розрахунки без надання первинних документів не є належними доказами, які б доводили обґрунтованість вимог банку.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 2751,09 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом вказує, що у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №677/1535/15-ц зроблені висновки про те, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Позивачем не обґрунтовано жодним чином, за які саме послуги нараховується комісія. Просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ "Приват Банк" у повному обсязі у зв`язку із недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог. У разі, якщо суд дійде висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про визнання обов`язковою явки представника позивача АТ КБ "Приват Банк", з огляду на конкретні обставини справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Враховуючи вище викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, та доводів, наведених представником відповідача у відзивів на позовну заяву, суд вважає за доцільне заслухати пояснення представника позивача безпосередньо в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, клопотання представника відповідача про визнання явки представника позивача обов`язковою.

Керуючись ст. ст. 43, 223 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Голяніщенка Д.Ю. про визнання явки представника позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" обов`язковою - задовольнити.

Визнати обов`язковою явку представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК".

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна