РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі судового засідання Поліщук О.В.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів. Позовна заява мотивована тим, що у період з 24.04.2004 по 05.02.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . За рішенням Богунського районного суду м. Житомира по справі №2-1866/2010 із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом позову, відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області станом на 01.09.2019 року заборгованість відповідача за аліментами за період від грудня 2009 по 01.09.2019 року становить 50 494,15 грн. і даний розмір заборгованості за аліментами відповідачем в судовому порядку не оскаржено.

З огляду на викладене у позовній заяві, посилаючись на положення ч. 1 ст. 196 СК України, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 494,15 грн., а також пеню за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.01.2010 року по 01.09.2019 року в сумі 17 106,21 грн. До позовної заяви ОСОБА_1 додала відповідний розрахунок розміру пені.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити.

Відповідачем не надано відзив на позовну заяву, проте у судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що за його розрахунками він сплатив приблизно 25 тис.грн. аліментів. Звернув увагу, що із грудня 2019 року не працює, проте на обліку у центрі зайнятості не стоїть. Додав, що має дитину, народжену не у шлюбі, однак у свідоцтві про її народження не зазначений як батько.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.04.2004 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народилася донька ОСОБА_3 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2010 по справі №2-1866/2010 шлюб між сторонами розірвано, вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною повноліття.

Із наявної у матеріалах справи довідки-розрахунку від 25.09.2019 за №78757, виданої старшим державним виконавцем Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області Машевським О., вбачається, що ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини сплачував нерегулярно та станом на 01.09.2019 заборгованість відповідача за аліментами за період із грудня 2009 по серпень 2019 року становить 50 494,15 грн.

У статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення, однак розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі №572/1762/15-ц.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачує стягнуті з нього за рішенням суду аліменти нерегулярно, докази відсутності вини відповідача щодо несплати аліментів матеріали справи не містять, у зв`язку із чим наявні передбачені статтею 196 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів.

Суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком, оскільки він в деякій мірі не відповідає формулі, що була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц. За власними розрахунками суду (додаються до матеріалів справи) загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів за період із 01.01.2010 по 01.09.2019 складає 8 579 грн. 52 коп., а тому саме цю суму суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача.

Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам, то суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

За змістом ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме.

Враховуючи викладене, відсутність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами, про що безпосередньо зазначає позивач у своїй позовній заяві, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по аліментах.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 97 грн. 52 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 579 грн. 52 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період із 01.01.2010 по 01.09.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 97 грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дата складання повного судового рішення 04.03.2020.

Суддя Д.В. Кузнєцов