Справа № 466/7097/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Балюєва С.В.

представника відповідача Цибруха Я.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи: ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 15.10.2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 11/18 житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат та кухні, загальною площею 43,30 кв. м, житловою площею 33,60 кв. м, що належали померлому на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого Суховою О.І., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 25.08.2004 року та зареєст. в реєстрі за №4014. Окрім цього, до цього житлового будинку, померлим за життя було самовільно проведено прибудову розм. 5,5 м х 11,0 м, а також надбудовано другий поверх розм. 11,0 м х 11,0 м, у складі чотирьох житлових кімнат житловою площею 110,6 кв. м та кухні, загальною площею 146,7 кв. м. Висновком міжвідомчої комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради (протокол №5 § 6 від 24.02.2004 року) була визнана технічна можливість подальшої експлуатації самовільно проведеної прибудови та надбудови до буд. АДРЕСА_1 згідно з проектними пропозиціями. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.03.2004 року №233 «Про узаконення самовільного будівництва» було погоджено подальшу експлуатацію самовільно проведених прибудови розм. 5,5 м х 10,0 м., надбудови розм. 11,0 м х 11,0 м до буд. АДРЕСА_1 згідно з проектними пропозиціями, та зобов`язано ОСОБА_4 зареєструвати проведене будівництво в міській інспекції Держархбудконтролю, оформити у встановленому порядку акт вводу в експлуатацію. За життя померлий виконати вказані обов`язки не встиг, а відтак не зміг ввести в експлуатацію збудовані ним прибудову та надбудову, здійснити державну реєстрацію права власності на проведене будівництво до житлового будинку АДРЕСА_1 , й, відповідно одержати правовстановлюючі документи на них. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданим 19.12.1987 року; Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №47098473, наданим 16.03.2017 року; Довідкою Сьомої Львівської державної нотаріальної контори №653/02-17 від 04.07.2017 року. У визначені законом строки позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Сьомої Львівської державної нотаріальної контори, та після подання позивачем заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, постановою №931/02-31 від 20.09.2018 року державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіна І.І. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому, у зв`язку із допущеною технічною опискою в постанові, 29.08.2019 року державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіна І.І. видала уточнену постанову №792/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на відсутність інших спадкоємців на спадкове майно, а також покликаючись на зазначені обставини позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , частку в житловому будинку, а також право забудовника щодо здійснених ним за життя прибудови та надбудови до цього житлового будинку.

В ході судового розгляду справ до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, було залучено ОСОБА_3 , власника частки у розмірі 7/18 (сім вісімнадцятих) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просили визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 11/18 житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат та кухні, загальною площею 43,30 кв. м, житловою площею 33,60 кв. м., а також право забудовника щодо збудованих ОСОБА_4 прибудови та надбудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , у складі чотирьох житлових кімнат житловою площею 110,6 кв. м та кухні, загальною площею 146,7 кв. м, з правом їх здачі в експлуатацію та отримання на її ім`я документів, що посвідчують право власності.

Представник Львівської міської ради Балюєв С.В. в частині позовних вимог щодо визнання права власності на частку в житловому будинку поклався на розсуд суду, в іншій частині позову просив відмовити, покликаючись на невірно обраний позивачем спосіб захисту права, невиконання спадкодавцем позивача - ОСОБА_4 обов`язків, покладених на нього розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.03.2004 року №233.

Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Цибрух Я.В. просив суд відмовити в задоволенні позову в цілому. Покликався на передчасність позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на частку в житловому будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, зважаючи на незвернення Позивача до державних реєстраторів для проведення державної реєстрації змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 02.07.2014 року у справі №466/2832/11. В іншій частині позовних вимог - просив відмовити з підстав, аналогічних до викладених представником Львівської міської ради. При цьому, зазначив, що Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради не є належним відповідачем у цій справі, зважаючи на відсутність у неї необхідних повноважень станом на момент подання позовної заяви.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки ОСОБА_3 суд не повідомила. Представник третьої особи адвокат Білик Павло Богданович подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак не надав доказів на підтвердження поважності причин його неявки.

Враховуючи думку Позивача та його представника, представників відповідачів, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності третьої особи та її представника, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності третьої особи ОСОБА_3 та її представника.

Заслухавши пояснення Позивача та його представника, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У визначені законом строки ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 до Сьомої Львівської державної нотаріальної контори. Постановою №931/02-31 від 20.09.2018 року державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіна І.І. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому, у зв`язку із допущеною технічною опискою в постанові, 29.08.2019 року державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Гуділіна І.І. видала уточнену постанову №792/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , йому належало право власності на 11/18 житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку який був укладений 25 серпня 2004 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Суховою О.І. та зареєстрований за №4014; а ОСОБА_3 - на 7/18 цього житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 листопада 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3460.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №179537379 від 03.09.2019 року, будинок за адресою АДРЕСА_1 , має наступні характеристики загальна площа (кв.м.) 190,0, житлова площа (кв.м.):144,2, площа земельної ділянки (кв.м.): 1231,4, загальна вартість нерухомого майна (грн.): 74704., технічний опис майна: До прибудови та надбудови житловий будинок складався з двох житлових кімнат житловою площею 33,6 кв.м. та кухні. (загальна площа 43,3 кв.м.) Прибудова та надбудова здійснена ОСОБА_4 згідно Розпорядження Шевченківської рай адміністрації від 15.03.2004 р. за №233 (добудовано чотири житлові кімнати житловою площею 110,6 кв.м. та кухні, загальною площею 146,7 кв.м.). В даний час будинок складається з шести житлових кімнат житловою площею 144,2 кв.м та двох кухонь. Земельна ділянка по фактичному користуванню.

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.03.2004 року №233 «Про узаконення самовільного будівництва» було погоджено подальшу експлуатацію самовільно проведених ОСОБА_4 прибудови розм. 5,5 м х 10,0 м., надбудови розм. 11,0 м х 11,0 м до буд. АДРЕСА_1 згідно з проектними пропозиціями, та зобов`язано його отримати в головному управлінні архітектури та містобудування вихідні дані на проектування, розробити через ліцензовану проектну організацію робочу документацію та погодити її у встановленому порядку, зареєструвати проведене будівництво в міській інспекції Держархбудконтролю, вирішити питання землекористування, оформити у встановленому порядку акт вводу в експлуатацію.

В судовому засіданні було встановлено, що за життя вказані обов`язки ОСОБА_4 виконати не встиг, а відтак не зміг ввести в експлуатацію збудовані ним прибудову та надбудову до житлового будинку АДРЕСА_1 , та здійснити державну реєстрацію права власності на таке будівництво, й, відповідно одержати правовстановлюючі документи на них.

При цьому, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2013 року у цивільній справі №2-2832/11 цей договір дарування було визнано недійсним в частині дарування житлової прибудови А-2 та житлової надбудови А1-2 до вищевказаного будинку, а також скасовано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4771890, який був виданий 17 вересня 2004 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про реєстрацію права власності 11/18 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на житлову прибудову А-2 та житлову надбудову А1-2 до житлового будинку АДРЕСА_1 . Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2014 року по справі №466/2832/11, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2013 року в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на житлову прибудову А-2 та житлову надбудову А1-2 до житлового будинку АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на такі обставини, суд дійшов до висновку, що на момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_4 , останньому належало право власності на 11/18 житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат та кухні, загальною площею 43,30 кв. м, житловою площею 33,60 кв. м., а також право забудовника щодо збудованих ним прибудови та надбудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , у складі чотирьох житлових кімнат житловою площею 110,6 кв. м та кухні, загальною площею 146,7 кв. м

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 на частку в житловому будинку АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат та кухні, загальною площею 43,30 кв. м, житловою площею 33,60 кв. м. набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Стосовно права ОСОБА_1 на спадкування права забудовника щодо збудованих ОСОБА_4 прибудови та надбудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , у складі чотирьох житлових кімнат житловою площею 110,6 кв. м та кухні, загальною площею 146,7 кв. м, з правом їх здачі в експлуатацію та отримання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності, то суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини.

Керуючись ст.ст. 321, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 13,76,81,82,83,89,141, 259, 263-265,280-283, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 11/18 житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з двох кімнат та кухні, загальною площею 43,30 кв. м, житловою площею 33,60 кв. м.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право забудовника щодо збудованих ОСОБА_4 прибудови та надбудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , у складі чотирьох житлових кімнат житловою площею 110,6 кв. м та кухні, загальною площею 146,7 кв. м, з правом їх здачі в експлуатацію та отримання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.03.2020 року.

Суддя Р. Б. Єзерський