Справа № 594/91/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відносини між нею та відповідачем не склалися і вона вимушено проживає у батьків. З часу окремого проживання дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і зовсім не цікавиться матеріальним станом дитини. Вона не працює, не має у власності домоволодінь, транспортних засобів, земельних паїв і не може забезпечити в повному обсязі матеріальне утримання дитини. Відповідач є фізично здоровим, працює і має дохід. За період спільного проживання відповідач їздив у Росію на роботу, де отримував зарплату в розмірі 3000 доларів США і продовжує працювати на цій самій роботі, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, які визначити в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Мандзюк В.Б. подав відзив на позов, в якому вказав, що позов є необґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення частково. ОСОБА_2 на даний момент перебуває в Росії, однак основної роботи там у нього немає. Працює на недовготривалих роботах, від яких отримує середній прибуток в розмірі 5000,00 грн., а тому відповідач фізично не може сплачувати 2500,00 грн. Визнає позов частково в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, та слухати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Мандзюк В.Б. у судове засідання не прибули. Представник відповідача - адвокат Мандзюк В.Б. у письмовій заяві просить позов задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та слухати справу у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони з 22 липня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Борщівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №87 ( свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , про що був зроблений актовий запис №108 ( свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане 25 липня 2018 року Борщівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області).

Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 20 листопада 2019 року №682 та акту обстеження житлово-побутових умов проживання, проведеного комісією Скала-Подільської селищної ради, позивачка ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 проживає без реєстрації у задовільних умовах в с.Турильче Борщівського району Тернопільської області у будинку своєї матері ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2020 рік" з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 1779 грн.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, а він у поданому відзиві проти цього заперечує.

Враховуючи що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дитину, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та того, що позивачка ніде не працює, оскільки доглядає дитину до досягнення трирічного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини.

Згідно Закону України «Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , жительки с.Турильче Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17 березня 2020 року.

Головуючий