Справа № 460/875/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/811/3248/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Івасюта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору, -

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , у якому просила суд розірвати спадковий договір, укладений 03.08.2010 року між нею і згаданим відповідачем та посвідчений державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори, а також скасувати заборону на відчуження 13/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,25 га в селі Рясна-Руська Яворівського району Львівської області, накладену державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що позивачці на праві власності належить 13/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка для обслуговування цього будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. На даний час позивачка має намір розпорядитися належним їй нерухомим майном, однак вона позбавлена цього права, оскільки Новояворівською державною нотаріальною конторою накладено заборону на його відчуження у зв`язку із укладенням 03 серпня 2010 року між нею та відповідачем спадкового договору, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався компенсовувати їй щомісячно витрати на утримання будинку і земельної ділянки та всі комунальні послуги, платежі та податки відповідно з рахунками, виконувати побутовий ремонт даного будинку, а в разі необхідності - виконувати інші її прохання чи розпорядження щодо надання їй необхідної допомоги чи вчинення дій, які вона не зможе здійснити за станом здоров`я в процесі користування та догляду за даним житловим будинком та земельною ділянкою, забезпечити її доступом до даного житлового будинку та земельної ділянки (далі - „Спадковий договір"). Однак відповідач свої зобов`язання згідно спадкового договору не виконує і не надає їй жодної допомоги у веденні домашнього господарства. Крім цього, відповідач 11 листопада 2013 року виїхав за межі України, в Канаду, де перебуває по даний час і, як їй відомо, не має наміру повертатися (а.с. 2-3).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Розірвано спадковий договір від 03 серпня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори.

Скасовано заборону на відчуження 13/25 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , накладену 03 серпня 2010 року державним нотаріусом Новояворівської нотаріальної контори.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 , особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, вирішуючи спір про розірвання спадкового договору, укладеного 03.08.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , суд першої інстанції вирішив питання про права та законні інтереси ОСОБА_1 - дружини відповідача, оскільки майно, набуте одним з подружжя за спадковим договором є спільною сумісною власністю подружжя. Вважають, що висновок районного суду про наявність підстав для розірвання спадкового договору не грунтується на наявних в матеріалах доказах та вимогах чинного законодавства, оскільки обов`язки набувача за спадковим договором (відповідача) визначені сторонами у п. 4 спадкового договору та стосуються виключно житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом цього договору, і не передбачають (зокрема) надання допомоги у веденні домашнього господарства відчужувачу (позивачці), обізнаності з її станом здоров`я, проживання з позивачкою. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач зверталася до відповідача з іншими проханнями чи розпорядженнями щодо надання їй необхідної допомоги чи вчиненні дій, які вона не може здійснити за станом свого здоров`я в процесі користування та догляду за даним житловим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,25 га в селі Рясна-Руська Яворівського району Львівської області. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач не мала доступу до даного житлового будинку та земельної ділянки. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що відповідач порушив умови спадкового договору. Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідач самоусунувся від виконання умов спадкового договору, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Канади, не відповідає матеріалам справи.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове ріщення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 скаргу підтримали, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати, ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Представник ОСОБА_4 , правонаступника позивача ОСОБА_3 , - ОСОБА_7 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи. перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача

Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень (ч. 1 ст. 1308 ЦК України).

Встановлено, що 03.08.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори, за умовами якого набувач після смерті відчжувача набуває права власності на 13/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянка для обслуговування цього будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га.

Пунктом 4 Спадкового договору передбачено, що при його укладенні відчужувач майна (позивачка ОСОБА_3 ) покладає на набувача майна (відповідача ОСОБА_5 ) наступні обов`язки: компенсувати відчужувачу щомісячно (чи оплачувати за неї) своєчасно всі витрати на утримання будинку та земельної ділянки, що являється предметом договору, та всі комунальні послуги, платежі та податки згідно з відповідними рахунками; виконувати дрібний ремонт даного будинку; в разі необхідності виконувати інші прохання чи розпорядження відчужувача щодо надання їй необхідної допомоги чи вчиненні дій, які відчужувач не може здійснити за станом свого здоров`я в процесі користування та догляду за даним житловим будинком та земельною ділянкою; забезпечити відчужувача доступом до даного житлового будинку та земельної ділянки (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, районний суд виходив з того, що відповідач, укладаючи спадковий договір, особисто взяв на себе зобов`язання, визначені цим договором (догляд за будинком та земельною ділянкою, оплата усіх платежів та фізична допомога позивачці по господарству), від виконання яких самоусунувся, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Канади, при цьому порушивши умови спадкового договору, в односторонньому порядку відмовившись від них.Крім того, за відсутності відповідача в Україні, такий не міг виконувати в разі необхідності інші прохання чи розпорядження відчужувача щодо надання їй необхідної допомоги чи вчиненні дій, які відчужувач не може здійснити за станом свого здоров`я в процесі користування та догляду за даним житловим будинком та земельною ділянкою.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки умовами спадкового договору передбачено, що в разі необхідності набувач за договором взяв на себе зобов`язання виконувати інші прохання чи розпорядження відчужувача щодо надання їй необхідної допомоги чи вчиненні дій, які відчужувач не може здійснити за станом свого здоров`я в процесі користування та догляду за даним житловим будинком та земельною ділянкою.

Крім того, дане рішення вже переглядалося в апеляційному порядку за апеляційними скаргами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - представників ОСОБА_5 , та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 лютого 2015 року оскаржуване рішення залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зі змісту мотивувальної частини зазначеної ухвали апеляційного суду вбачається, що рішення суду оскаржувалося з тих самих підстав, що наведені в апеляційній скарзі представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та судом апеляційної інстанції цим доводам вже надано правову оцінку.

Інших доводів апеляційної скарги, крім тих, які вже були предметом апеляційного розгляду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не зазначила.

З наведених мотивів, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 грудня 2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.