Справа № 318/2658/19 Номер провадження №2/318/93/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар судового засідання Александрова А.А.; учасники провадження: позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник ОСОБА_3 ; відповідач ОСОБА_4 ; представник третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області про вирішення питання щодо участі у вихованні дитини батьком і бабою, які проживають окремо від неї,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним вище позовом в якому зазначали, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 з 14.02.2015 року перебувають у шлюбі та є батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після фактичного припинення шлюбних відносин на початку квітня 2019 року ОСОБА_1 добровільно поштою пересилав гроші на утримання свого сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, однак відповідачка умисно гроші не отримує і вони повертаються. При цьому вона не надає позивачеві та бабусі можливості регулярно бачитись з дитиною, брати участь у її вихованні. По суті вимог позивачі просили суд встановити наступний порядок їх участі у вихованні і спілкуванні із дитиною, а саме з 18:00 год. кожної першої і третьої п`ятниці кожного місяця до 18:00 год. першої і третьої п`ятниці кожного місяця по місцю постійного проживання батька і бабусі, а також встановити час для спільного відпочинку щорічно в період літньої відпустки за кількістю днів відповідно до путівок або довідок про надання місця в санаторно-курортному закладі, і з 25.12.2019 року до 14.01.2020 року відповідно до тривалості новорічних свят.

Ухвалою суду від 10.01.2020 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадженні.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року суддею Васильченком В.В. справу було прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.09.2020 року.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 підтвердили доводи викладені у позовній заяві, просили заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 заявлені вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 просила суд ухвалити рішення з врахування позиції, що була викладена у висновку органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 14 лютого 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 5 Відділом ДРАЦС РС Кам`янсько-Дніпровського РУЮ у Запорізькій області (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 22.11.2019 р.).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Факт родинних відносин («бабуся-онук») ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підтверджується наявними в матеріалах провадження документами /а.с. 11-13/.

Факт постійного проживання малолітнього ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_4 сторонами не заперечувався.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 офіційно працевлаштовані, мають стабільний дохід, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи. Відповідач ОСОБА_4 також позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштована, кошти на утримання себе та неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_8 заробляє за рахунок тимчасових заробітків та реалізації овочів з присадибної ділянки за місцем мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_9 .

Поряд з цим, на переконання суду, відповідачкою ОСОБА_4 не спростовано тверджень позивачів про те, що вони не мають можливості в достатній мірі та вільно спілкуватись із сином та саме відповідачем для того створені перешкоди.

Сам факт звернення позивачів до суду, понесення ними витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу, на думку суду, є достатнім підтвердженням порушення їх прав, відповідачем наявність перешкод у вільному спілкуванні позивачів із ОСОБА_6 не спростована, а відтак суд вбачає підстави для захисту таких прав в судовому порядку.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Стаття 153 СК України гарантує право мати, батька та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Як вказує ч.ч. 1, 2 ст. 150 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремою, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В силу приписів ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вказує ст. 9 ч. 3 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, суд при вирішенні спору насамперед виходить з принципів рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини та забезпечення вільного та безперешкодного спілкування батьків з дитиною.

Суд не може в повній мірі погодитись з тим графіком зустрічей позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із неповнолітнім ОСОБА_6 , про який вони просять, адже фактично позивачі просять визначити їм для спілкування із дитиною повністю усі святкові Новорічні та Різдвяні дні. Враховуючи необхідність дитини проводити час також із матір`ю, зайнятість позивачів на роботі, той факт, що рішення суду має невизначений строк дії, отже встановлений судом графік може застосовуватись і під час навчання дитини у майбутньому, якщо не буде змінений за угодою сторін або в судовому порядку, суд вважає доцільним та справедливим визначити час для спілкування позивача із сином в період часу з 18:00 години першої та третьої суботи до 18:00 години першої та третьої неділі кожного місяця з правом перебування за місцем проживання батька та бабусі, що приблизно порівну розподіляє стандартні вихідні дні (субота та неділя) між обома батьками та дозволяє здійснити підготовку дитини до відвідування навчального закладу у понеділок (у майбутньому).

Крім того, суд вважає справедливою вимогу позивачів про визначення їм часу для спільного відпочинку із дитиною, однак лише на визначений період часу, а саме протягом п`ятнадцяти календарних днів поспіль влітку, адже це не порушує рівності прав батьків та відповідає інтересам дитини.

Враховуючи, що ОСОБА_6 досяг того віку, коли він може перебувати певні періоди часу без матері, адже фізично він від матері не залежить, тож суд не вбачає причин для обов`язкової присутності матері дитини під час спілкування ОСОБА_4 із сином, більш того це сприятиме подоланню поганої пристосованості дитини до оточуючих, про що зазначається у висновку органу опіки та піклування № 01-21/0645 від 30.11.2020 року.

При цьому суд також вважає за доцільне надати право під час побачень позивачів з дитиною відвідувати культурні та розважальні заклади у парні роки на Новий Рік (31 грудня) і непарні роки на Різдво (з 12:00 годин 06 січня до 12:00 годин 07 січня) за попереднім погодженням з ОСОБА_4 без її присутності, що на переконання суду, сприятиме нормальному та всебічному розвитку.

З огляду на зазначене вище, суд критично ставиться до пропозиції органу опіки та піклування про доцільність встановлення часу побачення позивачів з дитиною для участі у її вихованні та спілкуванні за запропонованим у висновку графіком та порядком.

Оскільки загалом позовні вимоги позивачів задоволені, хоча і в іншій редакції, ніж вони просили, тож з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, сплачений позивачами при поданні позову, належить стягнути з відповідача на їх користь. Проте, враховуючи позицію позивачів, які в судовому засіданні заявили про те, що вони відмовляються від стягнення судових витрат на їх користь, суд вбачає за можливе понесені ними витрати не стягувати у примусовому порядку з відповідачки ОСОБА_4 .

На підставі ст. ст. 150, 153, 157, 159, 257 СК України, керуючись ст. ст. 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області про вирішення питання щодо участі у вихованні дитини батьком і бабою, які проживають окремо від неї - задовольнити частково.

Визначити час спілкування та способи виховання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- періодичні побачення з неповнолітнім ОСОБА_6 , в період часу з 18:00 години першої та третьої суботи до 18:00 години першої та третьої неділі кожного місяця з правом перебування за місцем проживання батька та бабусі без присутності ОСОБА_4 ;

- час для спільного відпочинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з неповнолітнім ОСОБА_6 , а саме протягом п`ятнадцяти календарних днів поспіль влітку кожного року та у парні роки на Новий Рік (31 грудня) і непарні роки на Різдво (з 12:00 годин 06 січня до 12:00 годин 07 січня) за попереднім погодженням з ОСОБА_4 без її присутності.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Повний зміст рішення складено 04 січня 2021 року.

Повне найменування учасників судового процесу:

Позивач 1: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ;

Позивач 2: ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ;

Третя особа: Служба у справах дітей Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області; ; адреса: 71300, Запорізька обл., м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Набережна, буд. 87;

Суддя: В. В. Васильченко