Провадження № 2/185/1539/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

третіх осіб Мірошниченко І. ОСОБА_2 , Тімченко ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Межиріцької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність, визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,3510 гектарів для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства серії І-ДП № 133721 від 22 березня 2002 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 .

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що при видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 не було враховано, що будинком володіли три співвласники: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Після смерті матері ОСОБА_7 позивач намагався оформити спадкові права на земельну ділянку, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру про цю земельну ділянку, оскільки документ, який посвідчує право власності на неї, виданий з порушенням вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю, оскільки на день видачі цього акту ОСОБА_7 не була одноособовим власником жилого будинку. Натомість рішення про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність від 1995 року прийнято законно, на той час весь будинок належав ОСОБА_7 .

Представник відповідача Межиріцької сільської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надав, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність.

Треті особи ОСОБА_9 , ОСОБА_5 у судовому засіданні просили позов задовольнити.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився.

З доданих до позовної заяви документів видно, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 , належним чином прийняв спадщину, 29 травня 2017 року на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 43/50 часток жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с.10).

Межиріцька сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Булахівської сільської ради (а.с.20-23).

Рішенням IV сесії XXII скликання Булахівської сільської ради від 15 грудня 1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», згідно декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 та заяв громадян сіл Булахівка та Червона Долина, передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків згідно з додатком. У списку громадян, яким передаються земельні ділянки у власність під номером 287 значиться ОСОБА_7 , загальна площа земельної ділянки 0,33 га, у тому числі для обслуговування жилого будинку 0,25га, для особистого підсобного господарства 0,08 га (а.с.19).

22 березня 2002 року ОСОБА_6 , яка мешкає у АДРЕСА_1 , видано державний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 133721, який посвідчує передання у приватну власність земельної ділянки площею 0,3510 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території с.Булахівка Булахвіської сільської ради, для обслуговування жилого будинку 0,2500 га та ведення особистого підсобного господарства 0,1010 га (а.с.9).

За інформацією КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 21 серпня 2000 року право власності на будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_7 (43/50 часток) згідно свідоцтва про право власності, виданого 17 квітня 1989 року Виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, а також за ОСОБА_8 (7/100 часток), ОСОБА_10 (7/100 часток) на підставі договору дарування, посвідченого 18 серпня 2000 року Першою Павлоградською держнотконторою реєстраційний номер 1859 (а.с.12).

Таким чином станом на день видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1 - 22 березня 2002 року жилий будинок перебував у спільній частковій власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч.4 ст.120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла станом на 22 березня 2002 року), при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 133721 виданий на ім`я ОСОБА_7 без урахування розміру її частки у праві спільної часткової власності на жилий будинок.

Через невідповідність державного акту на право приватної власності на земельну ділянку зазначеним вимогам законодавства державним кадастровим реєстратором відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (а.с.17-18).

У зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру позивачу було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_7 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,3510 га (а.с.16).

Тому суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання незаконним та скасування державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 133721, виданого 22 березня 2002 року.

Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 768 грн 40 коп (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на його користь як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3510 гектарів у межах згідно з планом, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства серії І-ДП № 133721, виданий 22 березня 2002 року на ім`я ОСОБА_6 .

Стягнути з Межиріцької сільської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-Межиріцька сільська рада, 51473 Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Межиріч, провулок Виконкомівський, 1, ,

- ОСОБА_9 , АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий,

- ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

-Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, 49004 м.Дніпро, вул.Олександра Поля, 2, .

Суддя У.М. Болдирєва