Номер провадження: 22-ц/813/2297/20
Номер справи місцевого суду: 522/6292/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Бикової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2019 року по цивільній справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебнікова Олександра Володимировича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , право власності на яке зареєстровано в установленому законом порядку,

встановив:

ІІ.ОПИСОВА ЧАСТИНА

У листопаді 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлебников О.В. звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , яке не зареєстроване в установленому Законом порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року заяву задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , яке не зареєстроване в установленому Законом порядку, а саме: на Ѕ частину нежитлового приміщення офісу, загальною площею 65,0 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №522/6292/15-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 13 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 1 096 814,98 грн. та судового збору у розмірі 6428,76 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року скасувати і ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд розглянув справу, вирішив питання про права та обов`язки іншої особи, яка не була залучена до участі у справі, та помилково дійшов висновку щодо наявності підстав для звернення виконавця з відповідною заявою, оскільки майно було зареєстроване в установленому Законом порядку.

26 червня 2019 року ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

27 червня 2019 року ОСОБА_4 було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

При цьому посилаючись на те, 09.04.2019 року Одеським апеляційним судом вже було розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ту ж саму ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року та винесено постанову, якою вказану ухвалу залишено без змін. При цьому ОСОБА_4 вказує, що із тексту апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що вона містила ті ж самі доводи, що й апеляційна скарга ОСОБА_1

18 листопада 2019 року представником ОСОБА_4 адвокатом Назаренко Д.Б. було подано клопотання, відповідно до якого остання просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу.

05 грудня 2019 року представником ОСОБА_4 адвокатом Назаренко Д.Б.до Одеського апеляційного суду було подано клопотання про закриття провадження у справі.

Вказане клопотання вмотивовано тим, що доводи апеляційної скарги засновані на тому, що права апелянта ОСОБА_5 порушені, оскільки ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року у справі №522/8132/15-ц закрито провадження по справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, відповідно до п. 4 якої ОСОБА_1 має право звернутись до суду із заявою про звернення стягнення на належне ОСОБА_3 , ОСОБА_6 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на теперішній час ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року у справі №522/8132/15-ц скасована, а отже ОСОБА_1 не має процесуального права звертатись із апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає закриттю з таких підстав.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ч.1 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що у березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 1 096 814,98 грн.

Заочне рішення набрало законної сили 22 квітня 2016 року.

Оскільки рішення суду боржником не було виконане, то 13 травня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження 06 червня 2016 року, що підтверджується копією відповідної постанови (а.с.134-135).

В ході виконавчого провадження Приморським районним ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області був встановлений факт придбання ОСОБА_7 , яка на час проведення виконавчого провадження перебувала з ОСОБА_3 в шлюбі, нежитлове приміщення офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом-відповіддю Приморського районного у м. Одесі Відділу ДРАЦС від 13 липня 2016 року, копією договору купівлі-продажу від 23 липня 2010 року та копією нотаріально завіреної згоди ОСОБА_3 від 23 липня 2010 року (а.с.136; 186;187 т.1). В зв`язку з встановленими обставинами державний виконавець звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він спільно володіє з іншими особами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року визначено частку майна ОСОБА_3 у нежитловому приміщенні офісу, загальною площею 65,0 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_1 , яким він володіє спільно з ОСОБА_6 , визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення офісу, загальною площею 65,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_1 . Ухвала набрала законної сили 08 листопада 2016 року.

В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця від 12 грудня 2016 року на підставі вищенаведеної ухвали суду від 03 листопада 2016 року накладено арешт на Ѕ частину нежитлового приміщення офісу, право власності на яку судом визнано за боржником.

В листопаді 2018 року приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Хлєбніков О.В. звернувся до суду з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника в порядку, передбаченому ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», і в обґрунтування вказаного подання посилався на те, що на примусовому виконання у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №56996271 з примусового виконання виконавчого листа №522/6292/15-2, виданого 13 травня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси. В ході виконавчого провадження з`ясовано, що у боржника відсутні інші кошти та джерела доходу для виконання рішення суду, проте, ухвалою суду від 03 листопада 2016 року за ОСОБА_3 визнано право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення офісу, загальною площею 65 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

З Постанови Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року по цивільній справі № 522/8132/15-ц вбачається, що 20.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , яким просила стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 3 000 000 грн (а.с. 2-3). Також позивач подала до суду заяву про забезпечення позову. Вказана заява була задоволена ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Шенцева О.П.) від 15 травня 2015 року та суд вирішив накласти арешт на нежитлове приміщення офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,0 кв. м., право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі купівлі-продажу від 23 липня 2010 року (а.с. 11-12, 22).

В подальшому позивачка звернулася до суду з заявою про затвердження мирової угоди та закриття провадження в справі (а.с. 27, 28).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Шенцева О.П.) від 16 червня 2015 року було вирішено визнати мирову угоду, укладену сторонами 15 червня 2015 р. з тексту якої вбачається, що нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 65 кв. м. за обставинами даної справи виступають в якості забезпечення виконання боргових зобов`язань відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перед позивачем ОСОБА_1 .

Що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з відповідною апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року, оскільки на думку апелянта, суд першої інстанції, ухваливши рішення, вирішив питання про права та обов`язки іншого кредитора ОСОБА_1 , не залучивши її до участі у справі.

Разом з тим, Постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року по цивільній справі № 522/8132/15-ц скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

З огляду на зазначене, а також приймаючи до уваги, що спір між позивачем та відповідачем існував стосовно договору позики, стороною якого ОСОБА_1 не являлася, стороною виконавчого провадження в рамках спору між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також не являлася, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (ст. 362 ч.1 п.3 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОМР з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОМР не вирішувалися, апеляційне провадження за апеляційною скаргою підлягає закриттю.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Розглянувши подане представником ОСОБА_4 адвокатом Назаренко Д.Б. клопотання, відповідно до якого остання просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до вимог п.6 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом вищевказаних норм, розподіл судових витрат здійснюється судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті заявленого позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі закриття провадження чи залишення позову без розгляду, - в порядку, передбаченому ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розподіл судових витрат здійснюється судом за результатами розгляду справи по суті позовних вимог, яким закінчується розгляд справи згідно з правилами, визначеними у статтях 141-142 ЦПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, у задоволенні клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, що не позбавляє позивача права на розподіл зазначених судових витрат при вирішенні справи по суті, чи з підстав, закріплених у ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 362 ч.1 п.3, 368 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2019 року по цивільній справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебнікова Олександра Володимировича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , право власності на яке зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду апеляційної інстанції складено 08.05.2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе