ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Херсон

справа № 667/4492/14

провадження № 22-ц/819/258/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Ігнатенко П.Я.,
Пузанової Л.В.
секретарПавловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 назаочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсонау складі судді Прохоренко В.В. від 29 серпня 2014 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (далі- ПАТ «Імексбанк») звернулося до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Примор?є» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 06.03.2013 року ПАТ „Імексбанк" надав ОСОБА_1 овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 50 000 гривен, зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 05.03.2016 року, про що було укладено Договір №999-00046524.

В цей же день між Банком та Позичальником укладений Договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи.

Крім того, 06.03.2013 року між АТ „Страхова компанія Примор`є" та ОСОБА_1 був укладений Договір №06/03/МК/34/1 добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту (далі Договір Страхування), предметом якого було страхування майнових інтересів Страхувальника, пов`язаних з обов`язком останнього в порядку, передбаченому чинним законодавством, відшкодувати збитки, завдані третій особі - Кредитору в зв`язку з неповерненням (непогашенням) страхувальником кредиту згідно з умовами Кредитного договору №999-00046524 від 06.03.2013 року, укладеного між кредитором та страхувальником.

У зв?язку з тим, що ОСОБА_1 не виконувалися умови кредитного договору, АТ «ІМЕКСБАНК» звернулось до АТ «Страхова компанія «Примор`є» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій повідомило АТ «Страхова компанія «Примор`є» про настання страхового випадку та просило здійснити виплату страхового відшкодування.

Звернення страхова компанія отримала 20.03.2014 року, проте до теперішнього часу не здійснила виплату страхового відшкодування.

Посилаючись на наявність кредитної заборгованості, яка виникла станом на 24.01.2014 року, банк просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та АТ «Страхова компанія « Примор?є»заборгованість по договору овердрафту в розмірі 62 411,15 грн., з яких: 47 122,49 грн заборгованість за кредитом, 4 828,66 грн заборгованість по сплаті відсотків, 5760 грн - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, про відкриття та обслуговування поточного рахунку, 4700 грн. штраф за прострочення повернення кредиту та понесені судові витрати.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути кредитну заборгованість з ОСОБА_1 , а вимоги до АТ «Страхова компанія « Примор?є» залишити без розгляду.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в частині заявлених вимог до акціонерного товариства «Страхова компанія « Примор?є» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду з підстав передбачених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Цією ж ухвалою суду справу щодо вимог Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано з Любашівського районного суду Одеської області до Комсомольського районного суду м. Херсона за підсудністю.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 серпня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та АТ «Страхова компанія «Примор?є» на користь Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 411,15 грн. та понесені судові витрати в розмірі 624,11 грн.

Відповідно до Указу Президента України № 15/2016 від 19.01.2016 року ліквідовано Комсомольський районний суд м. Херсона, Суворовський районний суд м. Херсона, Дніпровський районний суд м. Херсона та утворено Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2019 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 серпня 2014 року, постановленого у даній справі, залишена без задоволення.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, просить заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 серпня 2014 року скасувати і постановити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні заявлених ним вимог до позичальника.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що чинним законодавством не передбачено солідарного обов?язку страховика та страхувальника щодо виплати страхового відшкодування, а тому не може бути застосовано у даному спорі вимоги ст. 541 ЦК України. Оскільки, згідно договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту укладеного 06.03.2013 року №06/03/МК/34/1 між ОСОБА_1 та АТ «Страховою компанією «Примор?є», предметом якого було страхування майнових інтересів страхувальника, пов?язаних з обов?язком останнього в порядку, передбаченому чинним законодавством, відшкодовувати збитки, завдані третій особі кредитору, в зв?язку з неповерненням страхувальником кредиту згідно з умовами кредитного договору, то АТ «Страхова компанія «Примор?є» зобов?язана відшкодовувати збитки у межах страхової суми ПАТ «Імексбанк».

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" доводи апелянта не визнало, заочне рішення суду просить залишити без змін, як постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 06.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір №999-00046524 про надання кредиту, на підставі якого банк зобов`язався надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку 999-00046524 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку ( надалі- овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов`язувалася своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 19 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно умов укладеного договору ( п. 1.1 Договору).

Максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту встановлена в сумі 50 000 грн.( п. 1.2 Договору)

Дата остаточного повернення овердрафту до 05.03.2016 року ( п. 1.3. Договору).

В п.1.4 Договору визначено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно додатку №1, який є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 2.4 Договору сторони погодили, що повернення овердрафту та процентів за користування ним здійснюється за рахунок готівкових та безготівкових надходжень на відкритий позичальнику рахунок 999-00046524, код банку 328384. У першу чергу підлягають сплаті проценти за користування овердрафтом, а потім сума кредиту.

Згідно п. 2.6 Договору сплата процентів позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 06 числа, починаючи з 06 квітня 2013 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Пункт 3.2.2 Договору передбачає право банку вимагати дострокового повернення заборгованості за овердрафтом та процентів за користування ним та/або припинення дії цього договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за даним договором.

Пункт 3.2.5 Договору надає право банку припинити подальше надання кредиту на умовах овердрафту та/або вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суми неустойки, передбачених цим договором у випадках, коли позичальник затримує сплату частини кредиту та або процентів щонайменше на один календарний місяць; сума заборгованості перевищує суму кредиту більш як на десять відсотків, позичальник не сплатив більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; позичальник не виконав у строк інші свої обов`язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом та/або інші обов`язки по сплаті грошових коштів, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 3.3.5 цього Договору позичальник зобов`язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни визначені цим договором.

Пункт 4.9 Договору передбачає, що позичальник зобов`язується за повне або часткове прострочення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж.

Згідно п. 7.16 Договору листи, повідомлення та інша кореспонденція за цим договором вручається позичальнику під особистий розпис або направляються на адресу, вказану в даному договорі, за винятком, коли позичальник письмово повідомив банк про її зміну. Позичальник не може оскаржувати дії банку фактом неотримання листа (повідомлення), якщо банк направив лист (повідомлення) за адресою, вказаною в цьому договорі, або за адресою, про яку позичальник письмово повідомив банк( а.с. 6-8).

06.03.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №999-00046524 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачою платіжної картки VISA, для фізичної особи (а.с. 11-12).

Факт отримання грошових коштів позивач підтвердив належними та допустимими доказами, які відповідачкою не спростовані.

ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, внаслідок чого, станом на 24.01.2014 року, утворилась заборгованість у розмірі 62 411,15 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом у розмірі 47 122,49 грн.;

- заборгованість за відсотками у розмірі 4 828,66 грн.;

- комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку у розмірі 5 760 грн.;

- штраф у розмірі 4 700 грн.

15 серпня 2013 року ПАТ «Імексабанк» звернулося до ОСОБА_1 з досудовою вимогою про погашення заборгованості в повній сумі, яка залишена відповідачкою без реагування (а.с.19).

Статті 526, 525 ЦК України визначають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 546 ЦК України визначає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч.1 ст. 1048 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом.

Частина перша статті 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачають, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Враховуючи, що позичальник, отримавши грошові кошти в кредит, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого допустила заборгованість, колегія суддів вважає, що банк відповідно до ст. 1050,1054 ЦК України правомірно вимагає повернення заборгованості по кредиту за укладеним правочином та інших платежів, які передбачені умовами укладеного договору.

Дійсність кредитного договору в установленому законом порядку не оспорена.

Визначений позивачем розмір кредитної заборгованості належними та допустимими доказами не спростований.

Разом з тим, 06 березня 2013 року між АТ «СК «Примор`є» та ОСОБА_1 укладено договір №06/03/МК/34/1 добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту( а.с. 9-10).

За умовами укладеного правочину сторони погодили, що страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування за цим договором і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Згідно п.1 Договору предметом укладеного правочину є страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з обов`язком останнього в порядку, передбаченому чинним законодавством, відшкодувати збитки, завдані третій особі - кредитору, в зв`язку із неповерненням (непогашенням) страхувальником кредиту згідно з умовами кредитного договору № 999-00046524 від 06 березня 2013 року, укладеного між кредитором та страхувальником ( п. 1.1).

Пункт 1.3 договору передбачає, що вигодонабувачем за ним є кредитор - ПАТ «Імексбанк».

Пунктом 2.1 цього договору передбачено, що страховим випадком за цим договором страхування є невиконання страхувальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту та відсотків за користування ним в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Згідно п. 2.2 договору, у випадку, якщо страхувальник у передбачені законом строки не робить повного або часткового погашення свого кредитного боргу, обумовленого умовами кредитного договору, кредитор письмово сповіщає про це страховика на протязі трьох банківських днів після дати прострочки. Ця подія кваліфікується як страховий випадок. З цього моменту настає відповідальність страховика сплатити кредитору страхове відшкодування або аргументовано відмовити кредитору у цій виплаті згідно з строками та умовами цього договору і Правилами страхування.

Межа відповідальності страховика по договору страхування визначена в п. 2.9 Договору.

Страхова сума складає 50 000 грн, безумовна франшиза 15 % від страхової суми ( п. 3.1 , 3.2).

Пункт 6 договору зобов`язує страхувальника (кредитора) повідомити страховика, зокрема, про настання страхового випадку негайно, але в будь-якому випадку протягом трьох днів.

Згідно п. 8.1 договору страхування, страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі заяви страхувальника та/або вигодонабувача та страхового акту в 30-денний термін (за винятком вихідних та святкових днів) після отримання всіх необхідних документів по страховому випадку та погодження з страхувальником остаточного розміру завданого йому збитку.

У передбаченому законом порядку договір страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту недійсним не визнавався та не змінювався.

Отже сторони погодили,що страховим випадком є факт завдання збитків страхувальнику внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в кредитному договорі.

Статті 979, 980 ЦК України визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

За змістом ст.989 ЦК України, страхувальник зобов`язаний, зокрема своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Згідно з п.п. 6.1.1 договору страхування, страхувальник зобов`язаний протягом 3 робочих днів з моменту коли йому стало відомо про настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, повідомити про це страховика.

Для отримання страхового відшкодування страховику надається заява про настання страхового випадку з одночасною подачею всіх документів, які свідчать про настання страхового випадку, перелік яких зазначений в 7 розділі договору.

Крім того у випадку, якщо страхувальник у передбачені законом строки не робить повного або часткового погашення свого кредитного боргу, обумовленого умовами кредитного договору, кредитор письмово сповіщає про це страховика на протязі трьох банківських днів після дати прострочки.

Розмір збитку встановлюється страховиком після узгодження з кредитором та страхувальником ( п. 8.2 договору).

На виконання вимог ст.989 ЦК України та вищезазначених умов договору страхування на адресу страховика кредитором було направлено повідомлення про настання страхового випадку, з повідомленням про те, яка за позичальником рахується загальна сума заборгованості за кредитом, з підтвердженням даної інформації випискою за особовим рахунком та розрахунками заборгованості, які були додані до заяви.

Страховик виплату страхового відшкодування не здійснив, тому банк первісно пред`явив позов як до позичальника, так і до страховика, проте в подальшому звернувся до суду з письмовою заявою про залишення позовних вимог до АТ «СК «Примор`є» без розгляду.

Оскільки ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в частині заявлених вимог до акціонерного товариства «Страхова компанія « Примор?є» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду з підстав передбачених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, то заочне рішення суду про стягнення зі страховика солідарно з позичальником кредитної заборгованості є неправильним і таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи, що відповідно до умов договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту №06/03/МК/34/1 від 06.03.2013 року АТ «СК «Примор`є» взяло на себе обов`язок в межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником через невиконання ним своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту та відсотків за користування ним в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, та зважаючи на те, що такий страховий випадок настав і кредитор вчинив дії передбачені умовами договору щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, колегія суддів вважає, що страховик несе відповідальність по відшкодуванню збитків у межах страхової суми в розмірі 42 500 грн. ( 50000 грн. страхова сума 15% безумовна франшиза), а тому рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 підлягає зміні, шляхом зменшення розміру стягнутої судом кредитної заборгованості з 62 411,15 грн. до 19 911,15 грн. ( 62 411,15 грн.- 42 500 грн.).

Скільки чинним законодавством не передбачений солідарний обов`язок позичальника і страховика щодо виплати страхового відшкодування, то підлягає виключенню з рішення суду посилання на солідарне стягнення кредитної заборгованості з відповідачки.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 серпня 2014 рокув частині задоволення позовних вимог до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Примор?є» скасувати.

Це ж рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 змінити, зменшити розмір стягнутої кредитної заборгованості з 62 411,15 грн. до 19 911,15 грн. та виключити посилання суду на солідарне стягнення кредитної заборгованості.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: П.Я.Ігнатенко

Л.В.Пузанова

Повний текст постанови складено 18 березня 2020 року

Суддя Т.Г. Чорна