Провадження № 2/643/4649/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді-Майстренко О.М., за участю секретаря -Постлуьга О.Г. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини ,суд,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном у один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області 15.08.2019 року, актовий запис № 11875.

Після смерті померлого відкрилась спадщина на 11/ 100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка належить чоловіку на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2004 року посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Костенко С.А. , зареєстрованим у реєстрі за № 12741.

Шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шоломківської сільради Овруцького району Житомирської області 12 липня 1975 року, актова запис № 10. Від шлюбу мають сина- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , запис № 35 від 15.06.1976 року.

28 жовтня 2009 року позивачка з чоловіком за кошти подружжя придбали квартиру АДРЕСА_2 , договір купівлі- продажу квартири зареєстрований 28.10.2009 р. у Державному реєстрі правочинів за № 2788475. У даній квартирі були зареєстровані позивачка з чоловіком та син. Але син 09.11.2012 року придбав квартиру для своєї родини, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 09.11.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Анікєєвої Д.А., зареєстрованим у реєстрі за №933, у АДРЕСА_3 .Після придбання квартири син та його родина мешкали та мешкають постійно по теперішний час по АДРЕСА_3 . Син є приватним підприємцем, він зареєстрований як приватний підприємець за адресом: АДРЕСА_4 . Після покупки квартири син не зареєструвався у своєї квартири оскільки при змінюванні місця реєстрації йому необхідно було вносити зміни у всі документі, які стосуються його підприємницької діяльності. Для внесення змін в документи по підприємницької діяльності сина необхідно було багато часу . У зв`язку з чим чоловік позивача зареєструвався у квартирі сина АДРЕСА_5 , а фактично постійно мешкав без реєстрації разом зі позивачкою у квартирі АДРЕСА_2 .

Чоловік позивачки дуже тяжко та тривалий час хворів, потребував лікування, щоденного догляду та допомоги, що підтверджується довідкою про причину смерті № 331 від 15.08.2019 року. Позивачка весь час проводила разом з хворим чоловіком, намагалась створити сприятливі умови, які вплинули б на його стан здоров`я, піклувалась, здійснювала догляд за ним.

Як вказано у договорі-замовлення № 372/63 від 15.08.2019 року та в акті на укладення ритуальних послуг № 01392 ритуальні послуги здійснювались з квартири АДРЕСА_2 .

Смерть чоловіка дуже вплинула на нервову та психологічний стан позивачки . З вересня 2019 року по січень 2020 року позивачка перебувала за межами Харківської області у сестри у селі Слобода - Шоломківська, Овручського району, Житомирської області. У зв`язку із погіршення стану її здоров`я зверталась до лікарів, що підтверджуються довідкою лікаря консультаційне -поліклінічного відділення від 20.02.2020 року, знаходиться на лікуванні і в теперішний час. Позивачка людина, похилого віку, у період короновірусу не змогла звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк , оскільки нотаріальні контори тривалий час взагалі не працювали.

Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини лише 02.10.2020 року. Однак нотаріус пояснила, що нею було пропущений встановлений законом шестимісячній строк для прийняття спадщини, надала постанову від 02.10.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії і роз`яснив, що позивачці необхідно звернутися до суду, щоб продовжити строк для подання заяви для прийняття спадщини.

В іншому порядку, крім судового, це питання вирішити неможливо, оскільки позивачка з чоловіком були зареєстровані за різними адресами на момент смерті спадкодавця.

Відповідач по справі в нотаріальну контору із заявою про прийняття

спадщини після смерті батька він не звертався, на час відкриття спадщини не проживав з батьком , а проживав постійно зі своєю родиною у квартирі АДРЕСА_5 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась , свій позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності.

Відповідач проти позову не заперечує, доводи позивача не оспорює, просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області 15.08.2019 року, актовий запис № 111875.

Після смерті померлого відкрилась спадщина на 11/ 100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка належить чоловіку на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2004 року посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Костенко С.А. , зареєстрованим у реєстрі за № 12741.

Шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шоломківської сільради Овруцького району Житомирської області 12 липня 1975 року, актова запис № 10. Від шлюбу мають сина- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , запис № 35 від 15.06.1976 року.

28 жовтня 2009 року позивачка з чоловіком за кошти подружжя придбали квартиру АДРЕСА_2 , договір купівлі- продажу квартири зареєстрований 28.10.2009 р. у Державному реєстрі правочинів за № 2788475. У даній квартирі були зареєстровані позивачка з чоловіком та син. Але син 09.11.2012 року придбав квартиру для своєї родини, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 09.11.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Анікєєвої Д.А., зареєстрованим у реєстрі за №933, у АДРЕСА_3 .

Після придбання квартири син та його родина мешкали та мешкають постійно по теперішний час по АДРЕСА_3 . Син є приватним підприємцем, він зареєстрований як приватний підприємець за адресом: АДРЕСА_4 . Після покупки квартири син не зареєструвався у своєї квартири оскільки при змінюванні місця реєстрації йому необхідно було вносити зміни у всі документі, які стосуються його підприємницької діяльності. Для внесення змін в документи по підприємницької діяльності сина необхідно було багато часу . У зв`язку з чим чоловік позивача зареєструвався у квартирі сина АДРЕСА_5 , а фактично постійно мешкав без реєстрації разом зі позивачкою у квартирі АДРЕСА_2 .

Постановою 1-ї Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків ) від 02.10.2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало спадкодавцю, у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини.

Також, нотаріусом було зазначено, що із заявою про відкриття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини або відмови від неї від спадкоємців не находили.

Витягом зі Спадкового реєстру № 61915362 від 02.10.2020 р. підтверджується, що була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, вказавши, що пропустила його з поважної причини, так як з вересня 2019 року по січень 2020 року перебувала в у сестри у селі Слобода-Шоломківська, Овручського району, Житомирської області .

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Суд встановив, що причини пропущення позивачем строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважними.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положеньст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008року №7"Про судову практику справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном у один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Суддя Майстренко О.М.