ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/196/19
провадження № 2/691/64/20
УХВАЛА

30 грудня 2020 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Тараненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, підготовчому, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Городищенський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

позивач, на підставі ст. ст. 3, 4, 60, 213 215 ЦПК України, ст. ст. 317, 321 ЦК України, ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження", звернувся до суду з позовом, про зняття арешту з майна, а саме будинок, розташований по АДРЕСА_1 , що накладений рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 16.07.2002 року, вказуючи, що на виконання даного рішення було видано виконавчий лист № 2-27 від 16.07.2002 року, та 28.02.2007 року відкрито виконавче провадження № 56723. Під час вирішення питання про продаж житлового будинку по АДРЕСА_1 виявилося, що незважаючи на те, що борг, у зв`язку з виникненням якого було накладено арешт на майно, погашено в повному обсязі, арешт з майна не був знятий, що порушує законні права і інтереси щодо розпорядження майном, власником якого є.

До судового засідання сторони не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належно та своєчасно. Будь-яких клопотань про відкладення слухання справи на адресу суду не надходило.

Підстав для відкладення підготовчого засідання не встановлено.

Дослідивши матеріали справи приходжу до такого висновку.

Законодавець у частині 1 статті 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно ч.1 ст.16 ЦК України, можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд з цією метою повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.3 ст.16 ЦК України).

Публічно - правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

29.12.2020 року на адресу суду надійшло повідомлення від в.о. начальника Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Ткаченко А., згідно якого виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-27 від 16.07.2002 виданого Городищенським районним судом про стягнення заборгованості в сумі 26400 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 перебувало на виконанні з 13.09.2002 року по 05.09.2012 року та було завершено (повне фактичне виконання).

В судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ЗУ "Про виконавче провадження).

Аналізуючи норми ЗУ "Про виконавче провадження" та роз`яснення, надані Верховним Судом (правова позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 607/3894/17), де суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України (арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби).

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України. Так, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1 ст.158 ЦПК України).

Таким чином, питання арешту майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, не стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, так як виконавче провадження закінчено, та арешт на майно, як зазначає ОСОБА_1 накладався на підставі рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 16.07.2002 року за заявою про забезпечення позову, слід розглядати за правилами глави 10 ЦПК України.

За нормами п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, заява (клопотання) про скасування заходів забезпечення позову підлягає розгляду в порядку, передбаченому главою 10 ЦПК України, а не в порядку позовного провадження, отже, провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 16, 255, 352, 353, 354, 355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 691/196/19, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Городищенський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна, закрити.

Роз`яснити, що заява (клопотання) про скасування заходів забезпечення позову підлягає розгляду в порядку, передбаченому главою 10 ЦПК України, а також, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 30.12.2020 року.

Суддя Л. П. Синиця