Справа № 278/3182/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду зі спільною заявою, в якій зазначили, що вони є батьками неповнолітньої дитини та перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого їхнє спільне життя не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства.

У зв`язку з наведеним, заявники просять суд розірвати їхній зареєстрований шлюб.

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заявники подали заяви про проведення розгляду за їхньої відсутності, заяву підтримали (а.с. 16-17).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

15 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб сторін (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина - ОСОБА_3 (а.с. 8).

16 листопада 2020 року заявники уклали посвідчений нотаріусом договір про те, що їхня дитина буде проживати з матір`ю, а батько, проживаючи окремо, буде сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини (а.с. 9).

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Частиною 3 ст. 293 ЦПК України передбачено, що справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються у порядку окремого провадження.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя, враховуючи відсутність відомостей про вагітність дружини та відомостей про наявність у заявників дитини віком до одного року, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя заявників і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, та відповідає дійсній волі заявників, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 293 ЦПК, ст. 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (актовий запис № 1448).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суддя О. М. Дубовік