Справа № 529/889/20
Провадження № 2/529/263/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Петренко Л.Є.,

за участю секретаря - Скрипник Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач ОСОБА_2 , як батько неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не виконує свого обов`язку по їх утриманню, а останні знаходяться на повному її забезпеченні. При цьому, відповідач ОСОБА_2 , являється працездатним, тому з цих підстав позивач просить задовольнити її позовні вимоги та стягувати з останнього на утримання їхніх неповнолітніх дітей 1/3 частину усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

07.12.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання на розгляд справи не з`явились, однак подали заяви про розгляд такої у їх відсутність. При цьому позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, а відповідач ОСОБА_2 їх визнав.

З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували з 29.05.2005 в шлюбі, який рішенням Диканського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили 29.08.2018, розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Диканської селищної ради від 01.12.2020 позивачка ОСОБА_1 має склад сім"ї - син ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 .

Як зазначено у позові позивач самостійно утримує їхніх спільних з відповідачем неповнолітніх дітей. В той же час, останній добровільно належної матеріальної допомоги на утримання останніх не надає, хоча це є його обов`язком. При цьому, відповідач, являється працездатним, інших дітей на своєму утриманні не має, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні.

Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до части 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, а також той факт, що неповнолітні діти проживають із матір"ю ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні, відповідач не надав доказів того, що він виконує покладений на нього обов`язок щодо утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про наявність підтав для задоволення позову.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 273, 279 ч. 5, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити

Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 /вісімсот сорок/ грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Головуюча : Л.Є. Петренко