Справа № 428/1629/20
Провадження №2/428/1430/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

13 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Шубочкіна Т.В., розглянувши позовну заяву представника позивача адвоката Косогової Людмили Олексіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Косогова Людмила Олексіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання дій протиправними та скасування наказу.

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне повернути зазначену заяву з наступних підстав.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.02.2020 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем на адресу суду направлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якій представник позивача зазначає, що доплата судового збору у сумі 2522,40 гривень, є надмірним тягарем для позивача та просить його звільнити від доплати судового збору.

З матеріалів позову вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., як за одну позовну вимогу, а згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві або більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, тобто при зверненні до суду позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 0,4 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 840,80 грн. за кожну вимогу немайнового характеру. Отже, доплаті підлягає судовий збір у сумі 2522, 40гривні.

Вирішуючи дане клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахування приписів ч. 1 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто особа повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та у практиці Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

У рішенні від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland» ЄСПЛ указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї рухоме та нерухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

Також суд враховує правову позицію яку виклав Верховний Суд у своїй ухвалі від 08.11.2018 р. у справі № 234/13165/17, в якій зазначає, що довідка про заробітну плату чи про отриману пенсію за останній період не свідчить про те, що в особи не може бути інших доходів, а отже, не є належним доказом скрутного матеріального становища.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Позивачем не було надано жодного доказу свого майнового стану, а ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» зазначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті, а саме за клопотанням сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд має встановити відсутність чи наявність в особи можливості сплатити судовий збір, враховуючи її майновий стан, та не допустити недобросовісного ухиляння від сплати судового збору, адже у ст. 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу передзаконом і судом.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви, клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно було доплатити різницю судового збору від ціни позову та додати документ про сплату судового збору до позовної заяви, а саме 2522, 40гривні.

У відповідності до ч.ч. 5, 6, 7 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В зв`язку з вищевикладеним заява підлягає поверненню позивачу, оскільки вказані недоліки не усунуто в строк встановлений судом.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст.ст. 12, 76, 81, 136, ч.ч. 3, 5, 6, 7, ст. 185, ЦПК України, ст.ст. 6,8 ЗУ «Про судовий збір», п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача адвоката Косогової Людмили Олексіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання дій протиправними та скасування наказу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т. В. Шубочкіна