Справа №173/333/20
Провадження №2/173/392/2020
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.
При секретареві - Рудовій Л.В.
За участю: позивача - ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-
24.02.2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2
23.03.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.
24.03.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 05.05.2020 року.
Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий
Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.
05.05.2020 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 21 жовтня 2017 року у Верхньодніпровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 114.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 21 жовтня 2017 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у Верхньодніпровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 114.
В період шлюбу в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Одразу після народження сина їхнє сімейне життя різко погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. 02 березня 2019 року відповідач без пояснень пішла з дитиною з будинку, де вони мешкали разом. З того часу спільне господарство вони не ведуть та навіть не спілкуються. Головною причиною розпаду сім`ї позивач вважає відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та постійні сварки. Позивач вважає, що строк на примирення їм не потрібен, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Дані обставини і стали причиною звернення до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично встановлені матеріалами справи. Також пояснив, що з березня 2019 року вони припинили шлюбні відносини і спільне проживання. Він наполягає на розірванні шлюбу і строк для примирення просить не надавати.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов`язані із припиненням шляхом його розірванням шлюбу.
Судом встановлено, що 21 жовтня 2017 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Верхньодніпровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 114, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
В період шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За доводами позивача, судом встановлено, що на даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть та з березня 2019 року спільно не проживають. Відповідач будь-яких заперечень з цього приводу не надала, тому суд вважає даний факт встановленим.
Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння, втрату любові та взаємоповаги один до одного.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим. Сторони шлюбні відносини не підтримують та спроб налагодити подружнє життя не вчиняють. З чого суд робить висновок, що у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення про продовження перебування в шлюбі. За даних обставин суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.
Дане рішення ухвалюється судом у відповідності із способом захисту обраним позивачем та передбаченим нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 113 СК України - Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи те, що від відповідача не надходило заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу потрібно залишити їй прізвище, обране під час реєстрації шлюбу - « ОСОБА_2 »
Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Враховуючи вину обох із сторін у розірванні шлюбу, суд вважає за можливе понесені судові витрати по сплаті с удового збору покласти на позивача у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, а витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану суд вважає за потрібне покласти на відповідача.
На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити
Шлюб, зареєстрований 21 жовтня 2017 року Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 114, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 .
Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .
Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840-80 грн,. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.05.2020 року

Суддя Петрюк Т.М .

Зареєстроване: 12.05.2020 року

Оприлюднене: 12.05.2020 року

Дата набрання законної сили: 10.06.2020 року