Справа № 946/301/20
Провадження № 2/946/1531/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в підготовчому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 25.11.1996 року), мотивуючи тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіту спадкодавець не залишила. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 являються спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою. ОСОБА_2 спадщину після матері не прийняв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить 1/2 частка права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 25.11.1996 року). Заповіту спадкодавець не залишив. Дочка спадкодавця - ОСОБА_1 , прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняв. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач

в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 25.11.1996 року, що підтверджено довідкою міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі №К-55/0-0.18-60/156-17 від 09.10.2017 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.03.1999 року, виданого Утконосівською сільською радою, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49036869 від 11.09.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 рік), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються чоловік ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.11), син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 5) та донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 рік), що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно ст. 553 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщину після ОСОБА_3 прийняли, оскільки проживали та була зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою та вступили в управління, володіння спадковим майном, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №60 від 14.01.2020 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 15.07.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка права на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49036976 від 11.09.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений ОСОБА_4 , відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 24.08.1977 року (а.с. 5) та донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 07.03.1974 року (а.с. 5).

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 59 від 14.01.2020 року, наданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 спадщину після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прийняв.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 414/02-14 від 18.09.2017 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст.525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», село Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,08 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 25.11.1996 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар