Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Гнатенко І.В.
представника позивача Пацули В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_1 - Пацули Василя Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду ,-
29 січня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду. Визнано протиправною відмову виконавчого комітету Тернопільської міської ради, викладену у рішенні виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 26 вересня 2018 року №722 в частині не надання дозволу ОСОБА_1 у приватизації займаного нею житлового приміщення, а саме кімнати АДРЕСА_3 . Зобов`язано виконавчий комітет Тернопільської міської ради вчинити дії щодо передачі в порядку приватизації у власність ОСОБА_1 житлової кімнати АДРЕСА_3 . Стягнуто із Тернопільської міської ради за рахунок бюджету м. Тернополя шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку у користь ОСОБА_1 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а також 768 гривень 40 коп. сплаченого судового збору.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що під час судових дебатів представником ОСОБА_1 - адвокатом Поморянським В.С., у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, подано заяву про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат позивачки, які остання понесла, або повинна буде понести на правову допомогу.
Представник ОСОБА_1 - Пацула В.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.
Представник виконавчого комітету Тернопільської міської ради та Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши про необхідність зменшення витрат на правову допомогу.
Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду.
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Поморянським В.С., у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, подано заяву про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат позивачки, які остання понесла, або повинна буде понести на правову допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 29 січня 2020 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було частково задоволено, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача Пацули В.О. та стягнення з Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Стягнути із Тернопільської міської ради за рахунок бюджету м. Тернополя шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку у користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 березня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан