Справа № 449/1575/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчака А.В.,

секретаря Подусівської Л.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом Перемишлянської районної державної адміністрації (орган опіки та піклування) в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

в с т а н о в и в:

04.12.2019 року позивач Перемишлянська районна державна адміністрація (орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у с.Бачів Перемишлянського району Львівської області проживає без реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має на отриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сім`я ОСОБА_2 перебуває в місцевому банку даних сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Відповідачка не виконує встановлені законодавством зобов`язання щодо виховання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Службою у справах дітей неодноразово здійснювались перевірки умов в яких проживають і виховуються діти. Під час перевірок, відповідачки зазвичай не було в дома цілими днями. Діти залишались під наглядом стороннього чоловіка, зовнішній стан якого давав підстави стверджувати, що він перебуває в нетверезому стані. Діти були голодні, не одягнуті, не доглянуті. Умови проживання незадовільні. З відповідачкою було неможливо зв`язатись. Місце її перебування на час перевірок нікому не було відомо.

Представник позивача в судовому засідання заявлений позов підтримав, дав пояснення аналогічні заявленому позову. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона опинилась у складній життєвій ситуації. Її покійний чоловік хворів туберкульозом і кошти які вона отримувала на дітей витрачались на лікування чоловіка. Після смерті чоловіка вона неофіційно працювала прибиральницею в готелі в м.Львів. Дітей вона залишала на тестя першої жінки її чоловіка. З своєю мамою вона дітей не залишала, оскільки вони були в неприязних відносинах. Після того як дітей у неї вилучили вона не могла їх провідувати, оскільки необхідно було зібрати ряд документів, що вона не хвора туберкульозом. На даний час вона хоче забрати дітей в с.Липівці де вона зареєстрована, цей будинок належить її матері. Також вона на даний час знайшла роботу доглядальницею за людьми похилого віку в м.Києві на три місяці. На час її відсутності за дітьми погодилась доглядати її мама.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 являється матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.11.2019 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла інформація з КП «Перемишлянська ЦРЛ» про залишення малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без нагляду матері. Служба у справах дітей райдержадміністрації спільно із суб`єктами соціальної роботи здійснили виїзд у с.Бачів Перемишлянського району Львівської області з метою перевірки повідомлення. У результаті виїзду було встановлено, що мати ОСОБА_2 була відсутня за місцем перебування дітей понад тиждень. На телефонні дзвінки не відповідала.

Суб`єкти соціальної роботи провели оцінку рівня безпеки дітей.

Встановлено, що ОСОБА_4 (1рік 8 місяців) залишений на тривалий час без догляду матері на сторонню особу, яка візуально перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Стан здоров`я дитини на час огляду лікарем - незадовільний, діагностовано гострий риніт. Дитина має зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, низький рівень гігієни. Малолітній ОСОБА_4 був у мокрих колготах, без взуття, грався електричним приладом приєднаним до електричної мережі.

Дівчинка ОСОБА_5 спала напівроздягнена у ліжку біля дорослого мужчини, який візуально перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зі слів секретаря виконавчого комітету Бачівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області дитина - ОСОБА_5 просила їсти у сусідів.

Помешкання, де перебували діти не пристосоване для проживання - аварійне, відсутні подвійні шибки у вікнах, відсутнє тепло, прогнила підлога.

Дані обставини підтверджують наданими суду фотографіями з місця проживання дітей. В будинку безлад та бруд, діти голі та замурзані.

Комісією було прийнято рішення про вилучення дітей з будинку та влаштування до дитячого відділення КП «Перемишлянська ЦРЛ».

Розпорядженням голови органу опіки та піклування Перемишлянської райдержадміністрації від 29.11.2019 року №320 було прийняте рішення про негайне відібрання від матері ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сім`ю до цього відвідували ще два рази. Ситуація була практично ідентична.

Позивачем також було надано суду письмові докази, які свідчать про отримання відповідачкою коштів на догляд за дітьми. Цю обставину підтвердила і сама відповідачка. Однак, як заявила остання, ці кошти не були спрямовані нею на потреби дітей, а витрачались на лікування чоловіка, який хворів відкритою формою туберкульозу (при цьому і вона і діти проживали до смерті чоловіка разом, чим дітей було поставлено в небезпечне для їх здоров`я становище).

Суд вбачає, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не цікавиться їх долею, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, тобто самоусунулась від виховання дітей, тижнями може бути відсутньою. Дітей не забезпечує найнеобхіднішими речами, не здійснює за ним догляду та не виховує їх. Залишає дітей протягом тривалого час на зовсім чужого чоловіка в незадовільних умовах проживання. При цьому суд звертає увагу на те, що дітям всього чотири та два роки.

Відповідачкою не надано суду жодних доказів, які б свідчили про причини такого її поводження. Пояснення відповідачки, що вона нібито десь працювала (тижнями) і збирається їхати працювати в м.Київ на три місяці також нічим не підтверджується.

Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці, головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачка ухилялася тривалий час від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України - це є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Суд вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 7, 150, 155, 164, 165 СК України ст.ст. 4, 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання повного тексту рішення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Савчак