Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.,

секретар судового засідання Шак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ніко Капітал» (ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал») про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, суд,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал». У позовній заяві зазначено, що в січні 2019 року ОСОБА_1 почали надходити дзвінки від працівників відповідача з яких він дізнався про те, що він уклав кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» № НОМЕР_1 . Копію цього договору позивач отримав від відповідача наприкінці січня 2019 року. Згідно з зазначеним Договором Кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає Позичальнику кредит в сумі 6750 грн. Відповідно до п.1.2. Договору строк дії кредиту складає 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитору «25» листопада 2018 року. За умовами п.1.3. відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 1,75% в день від суми виданого кредиту. Позивач вважає, що кредитний договір не був підписаний з його сторони, сторони не домовились про всі істотні умови визначені законодавством, а сам договір містить умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що в свою чергу є підставою для визнання такого договору недійсним. Також ОСОБА_1 зазначає, що у нього немає відомостей, що йому передавались кредитодавцем гроші та вважає, що за таких обставин договір не є укладеним. Крім того, позивач вказує, що станом на 05 лютого 2019 року ним було помилково сплачено на рахунок відповідача 10022,92 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати договір №80 від 26 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» та ОСОБА_1 недійсним; застосувати наслідки передбачені ст.216 ЦК України, та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» 10022,92 грн.; вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 07 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ніко Капітал» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити з підстав, що викладені в письмовій формі.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» в судове засідання повторно не з`явився, надав відзив в якому просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору №080 від 28 жовтня 2018 року, посилаючись на те, що між сторонами було укладено електронний договір. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Також на думку відповідача, між сторонами було дотримано при укладенні, виконанні, всі істотні умови кредитного договору.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» було укладено договір №80.

Згідно п.1.1 Договору, Кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає Позичальнику кредит в сумі 6750 грн.

Відповідно до п.1.2. Договору строк дії кредиту складає 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитору «25» листопада 2018 року. За умовами п.1.3. відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 1,75% в день від суми виданого кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленній законом.

За вимогами ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною.

Відповідно до копії договору яка міститься в матеріалах справи, підпис позичальника відсутній. (а.с.7-9).

Разом з тим, Відповідач у Відзиві стверджує, що спірний Договір підписаний сторонами, Позивачем використано електронний підпис.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до положень ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями ч.2 ст.215 ЦК, правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним, вони відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати обов`язки, які покладаються на сторони за договором. Істотними умовами договору є також такі умови, які прямо не названі у нормативних актах, але конче потрібні для договору даного виду.

Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» у відзиві на позовну заяву зазначено, що правочин між сторонами було укладено у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Воля сторін щодо укладеного договору №80 була втілена в електронному документі. Позивачем було використано електронний підпис. Однак жодного доказу на підтвердження зазначених вище обставин Відповідачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в частині визнання недійсним договору №80 від 26 жовтня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» та Позивачем обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє у задоволенні.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Разом з тим, Позивачем до суду не надано належних доказів, що ним було сплачено на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» кошти у сумі 10022,92 грн., а Відповідачем отримано ці кошти.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.76, ч.ч.1,2 ст.77, ст.ст.79,80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2,5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В матеріалах справи відсутні належні докази про перерахування Позивачем коштів на рахунок Відповідача. Доказ, який був наданий Позивачем про сплату коштів у сумі 10022,92 (а.с.12), не дає можливості зробити переконливий висновок, що дійсно було зараховано та отримано Відповідачем вказану суму від Позивача. Оригінали документів про сплату вказаної суми суду не надано.

Тому суд відмовляє в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» на його користь 10022,92 грн. Також суду не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал» кредит у розмірі 6750 грн., тому зазначена сума також не підлягає поверненню на користь Відповідача.

Суд стягує з ТОВ «Фінансова компанія «Ніко Капітал»» судовий збір в дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ніко Капітал»» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним задовольнити частково.

Визнати договір №80 від 26 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ніко Капітал»» та ОСОБА_1 - недійсним.

В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ніко Капітал»» (адреса: 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, 12а; Код ) судовий збір в дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп. (Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача:UА0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик