Справа № 362/2227/20
Провадження № 2/362/1720/20
У Х В А Л А

29.04.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши позовну заяву у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором позики №158279 від 20.03.2017 р. в сумі 64517 грн., понесені судові витрати .

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовна заява про стягнення заборгованості підписано та подано до суду ОСОБА_2 , на ім`я якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» видано довіреність для представлення інтересів позивача. До позовної заяви долучено копію довіреності на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.7 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 3 ст.58 ЦПК України визначено процесуальну дієздатність представника юридичної особи, а саме юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

За приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, зокрема, доповнено Основний Закон статтею 131-2, відповідно до частини першої, третьої та четвертої якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позовна заява від імені юридичної особи може бути подана керівником юридичної особи, членом виконавчого органу або адвокатом, який діє від імені юридичної особи.

До матеріалів позовної заяви не долучено належних доказів, які підтверджують процесуальну дієздатність ОСОБА_2 , як представника ТОВ «ВЕЛЛФІН», передбачених ст.ст. 58, 60 ЦПК України, а саме, відсутні докази, які вказують на те, що він є керівником ТОВ «ВЕЛЛФІН» або членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені ТОВ «ВЕЛЛФІН», як не долучено і доказів на підтвердження адвокатської діяльності представника ОСОБА_2 , якими є свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю та Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

Крім цього, слід зазначити, що частиною другою статті ст. 60 ЦПК України визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, а також у малозначних справах. Так, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Разом з тим, дані винятки стосуються представництва лише в суді першої інстанції під час розгляду трудових спорів та малозначних справ у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України таке представництво здійснюється під час розгляду спору, а саме під час розгляду трудових спорів та малозначних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Таким чином, вирішення питання про відкриття провадження у справі та відповідно вирішення питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

З аналізу наведених положень закону можна дійти висновку, що представництво юридичної особи представником на підставі довіреності без надання доказів адвокатської діяльності можливе лише при вирішенні спору, тобто під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи).

Таким чином, позовна заява від імені юридичної особи може бути підписана та подана до суду керівником юридичної особи, членом виконавчого органу або адвокатом, який діє від імені юридичної особи, а представництво інтересів юридичної особи, під час розгляду справи в суді першої інстанції, у випадку відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, може здійснюватись представником повноваження якого підтверджуються та визначаються в довіреності.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, за відсутності в матеріалах позовної заяви доказів на підтвердження адвокатської діяльності представника позивача, а саме: копії свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, а також відсутності доказів того, що ОСОБА_2 є керівником ТОВ «ВЕЛЛФІН» або членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені ТОВ «ВЕЛЛФІН», суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви.

Частиною 7 ст. 185 ЦПКУкраїни встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. т. 56, 60, 62, 185, 187, 260, 261, 277, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, повернути позивачу.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.М. Кравченко