РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2020 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова,

у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Балити К. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія», про відшкодування шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 17.06.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю марки OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Тойота Каролла д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП автомобіля марки ТОЙОТА Каролла д.н.з. НОМЕР_1 зазнав технічних ушкоджень та згідно звіту експерта №ФД 00202 вартість відновлювального ремонту становить 25 363, 54 грн.

Учасники спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якої винним у вчиненні ДТП є водій автомобіля марки OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована а ПАТ «УПСК», згідно з полісу АМ/0325407.

ПАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 10 000 грн.

На підставі вищевикладеного, просить стягнути різницю між виплаченою сумою та страховим відшкодуванням.

03 жовтня 2019 року на адресу суду поступив відзив, який мотивований тим, що згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) становить 100 000 грн. ПрАТ «УПСК» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 10 000 грн. Тобто, виплати здійснені в межах ліміту. В свою чергу, заявлений позов про відшкодування шкоди з урахуванням амортизаційного зносу в розмірі 15 363, 34 грн. мав би пред`являтися до страхової.

Крім того, Відповідач вважає, що долучений до матеріалів справи звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту не може бути належним та допустимим доказом, так як він ніким не підписаний та оцінка транспортного засобу проводилася лише через три місяці після ДТП та проведеного відшкодування.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, та просив позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив, однак суд вважає, що така неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши учасників по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

17.06.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю марки OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Тойота Каролла д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Учасники спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якої винним у вчиненні ДТП є водій автомобіля марки OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована а ПАТ «УПСК», згідно з полісу АМ/0325407.

В результаті ДТП автомобіля марки ТОЙОТА Каролла д.н.з. НОМЕР_1 зазнав технічних ушкоджень та згідно звіту експерта №ФД 00202 вартість відновлювального ремонту становить 25 363, 54 грн.

ПАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 10 000 грн.

Згідно п.35.1 ст.35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що позивач не представив до суду належних та допустимих доказів правомірного стягнення з відповідача різниці між коштами, визначеними у звіті, та такими, які компенсувала страхова компанія, так як сума пошкодженого майна, а саме транспортного засобу ТОЙОТА Каролла д.н.з. НОМЕР_1 - 25 363,54 грн., вписується в ліміт відшкодування в рамках 100 000 грн. Більше того, саме стягнення різниці із відповідача суперечить самому інституту цивільно-правової відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, висловила правову позицію про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,223,247,263,259,265,354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна-страхова компанія», про відшкодування шкоди, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Франківський районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 23.06.2020 р.

Позивач: ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія» , що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 40.

Суддя Ванівський Ю. М.