ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/9307/19

провадження № 22-ц/4809/751/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Павелко І.Л. від 10 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про повернення страхового відшкодування, -

встановив:

У грудні 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього виплачену йому суму страхового відшкодування в розмірі 490 159,15 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 17.07.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та відповідачем укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.18.2413100, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Kia Sportage», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .

Згідно п.4 частини А Договору вказаний транспортний засіб застрахований за страховими ризиками, зокрема незаконне заволодіння.

У нічний період доби, з 21.10.2018 року на 22.10.2018 року, у м. Кропивницькому по вул. Попова, 18 було викрадено належний відповідачу транспортний засіб. Відповідач в свою чергу повідомив Кропивницький відділ поліції ГУ НП у Кіровоградській області про незаконне заволодіння транспортного засобу, інформацію про що було внесено до ЄРДР за № 0008953.

23.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Експерс Страхування» із повідомленням про подію з транспортним засобом за страховим ризиком « Незаконне заволодіння», а 07.11.2018 року із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування на його картковий рахунок в Приватбанку.

На виконання умов договору відповідачу було виплачено страхове відшкодування в сумі 490 159,15 грн., у зв`язку з викраденням застрахованого транспортного засобу.

Однак, у ході проведення слідчих дій Слідчим управлінням ГУНП у Київській області було виявлено і вилучено належний відповідачу автомобіль, та передано представнику позивача на відповідальне зберігання.

06.11.2019 року ТДВ «Експрес Страхування» повідомило відповідача про місце перебування транспортного засобу та вимогу щодо його отримання, а також повернення виплаченого страхового відшкодування у добровільному порядку. Проте, відповідачем дане повідомлення було проігноровано та користується виплаченими йому коштами незаконно.

Одночасно позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб TOYOTA RAV 4, рік випуску - 2019 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузову № НОМЕР_5 , який зареєстровано за відповідачем.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 січня 2020 року заяву задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволені заяви.

Зокрема вказує, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки розмір страхового відшкодування, про повернення якого заявлено позов, становить 490 159,15 грн., звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач виходив із цін на автомобіль TOYOTA RAV 4 з комплектацією Live Petrol - 595 080 грн., вказаних на сайті https://www.toyota.ua/ . Однак, згідно договору купівлі-продажу, належний йому автомобіль TOYOTA RAV 4 з комплектацією Active Petrol придбано за 754 116 грн. Крім того, позивач у своїй заяві не вказав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, адже наразі на зберіганні у Товариства знаходиться автомобіль «Kia Sportage», два комплекти ключів від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення виплаченого відповідачу страхового відшкодування в сумі 490 159,15 грн., у зв`язку з викраденням застрахованого транспортного засобу.

Позивач звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову зазначив, що відповідач відмовляється у добровільному порядку отримавати належним йому автомобіль «Kia Sportage» та повернути виплачене йому страхове відшкодування. При цьому, після отримання страхового відшкодування відповідачем було придбано новий транспортний засіб TOYOTA RAV 4, 2019 року випуску, вартість якого за інформацією офіційного дилера Тойота в Україні становить 595 080 грн., а тому вважає, що у разі відчуження вказаного автомобіля відповідачем може ускладнити виконання рішення суду про стягнення коштів.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, і не вирішуються матеріально-правові вимоги тотожні результату розгляду справи по суті позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції перевірив доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який простив застосувати, змісту позовних вимог та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи та наявний баланс інтересів учасників спору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального законодавства вжиті заходи забезпечення позову.

При цьому, підстави вважати, що такі заходи забезпечення позову у вигляді арешту належного відповідачу транспортного засобу є не співмірними з заявленими позовними вимогами, відсутні, оскільки оцінка TOYOTA RAV 4 на момент вирішення питання про забезпечення позову не здійснювалась.

До того ж, заходи забезпечення позову є тимчасовими, і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом, і водночас відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися вказаним майном.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.05.2020 року.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник