Справа № 691/45/20
Провадження № 2-о/691/19/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за заявою Виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, за участі заінтересованої особи Територіальної громади в особі Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ :

Виконавчий комітет Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Обґрунтовуючи свою заяву, заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Будо-Орловецька, Городищенського району, Черкаської області померла ОСОБА_1 . За життя, остання мала земельну частку (пай), згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295311, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту Будо-Орловецької сільської ради, Городищенського району, Черкаської області. За обліковими даними, ОСОБА_2 до дня смерті проживала у с. Будо-Орловецька, Городищенського району, Черкаської області, що є місцем відкриття спадщини, - одиноко. З дня відкриття спадщини після смерті останньої ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), до дня подання заяви до суду, пройшло більше одного року. Нерухоме майно, яке входить до складу спадщини і щодо якого подана заява про визнання його відумерлою спадщиною, знаходиться на території Мліївської сільської ради Городищенського району, Черкаської області. Згідно інформаційної довідки № 56696195 від 02.07.2019 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформація, яка б стосувалася спадкодавця ОСОБА_1 , - відсутня. Враховуючи викладене, просив визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0295311, відумерлою; передати у власність територіальної громади Мліївської сільської ради Городищенського району, Черкаської області, земельну частку (пай), що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0295311.

В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява, в якій сільський голова Микитенко В.В. просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради, проти вимог заявника не заперечують.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає наступне.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про визнання спадщини відумерлою.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 5 від 20.03.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , про що зроблений відповідний актовий запис № 12.

Згідно копії листа відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру Черкаській області № 29-23-0.230-249/101-19 від 20.11.2019 року, ОСОБА_1 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЧР № 0295311, площею 2,52 умовних кадастрових гектарів КСП «Зоря» Городищенського району.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому суд не може захистити порушене право у спосіб, який не передбачено законом.

Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 відумерлою, заявник послався на норму статті 1277 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004.

Частинами 1-3 статті 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.5. Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

В абзацах 2, 3 пункту 1 Постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення стосовно застосування правила книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року .

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Крім цього, згідно до абз. 13, 14 п.1 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР, його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден зі спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими він застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Як вбачається з абзаців 10, 11 п.9 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у справах про визнання спадщини відумерлою судам слід звернути увагу на застосування абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого правила ст. 1277 ЦК про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності ЦК. Зазначені положення застосовуються, якщо спадщина не перейшла до держави в порядку, передбаченому ст. 555 ЦК УРСР.

Відповідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (ст.ст. 528, 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Якщо хто-небудь зі спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві.

Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави. У випадках, передбачених цією статтею, авторське право, що входить до складу спадщини, або право на частку в авторській винагороді, що належало спадкоємцеві, який відмовився, припиняється.

Верховний Суд, у справі № 2о-55/2008, від 04.07.2018 року, дійшов висновку, що доводи касаційної скарги заступника прокурора про те, що до спірних правовідносин застосовуються норми ст. 1277 ЦК України на підставі пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, є помилковими, оскільки з часу відкриття спадщини - день смерті спадкодавця до набрання чинності ЦК України спливло більше п`яти років.

Згідно до ч. 5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець померла до 01.07.2003 року суд вважає що відсутні правові підстави для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи, що спадкові відносини в Україні регулюються ЦК України, законами України: від 02.09.1993 року «Про нотаріат», від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими, відповідно, до них підзаконними нормативно-правовими актами, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_1 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , то визнання її судом відумерлою, на підставіст.1277 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, є неправильним та суперечить зазначеним нормам матеріального права, а тому в задоволенні заяви Виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, за участі заінтересованої особи Територіальної громади в особі Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 555, ЦК УРСР, п.5 Прикінцевих положень ЦК України 2003 року, ч.ч.5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», керуючись ст.ст. ст. ст. ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 258, 259, 263-265, 293, 334-338 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, за участі заінтересованої особи Територіальної громади в особі Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12.03.2020 року.

Суддя В. О. Черненко