Справа № 314/3406/20
Провадження № 2/314/1141/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю представника позивача Ларченко Ю.О.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу № 314/3406/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Біченко Людмила Павлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ларченко Ю.О. звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що 22.06.2018 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ "Ідея Банк" було укладено кредитний договір № Z62.00405.00403436, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 39390,00 грн. 23.07.2020 позивач отримала рекомендованим листом постанову про відкриття виконавчого провадження № 62522020 від 10.07.2020, з якої їй стало відомо, що на виконанні у Вільнянському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису № 1040 від 22.05.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ "Ідея Банк".

Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що, по-перше, на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах, по-друге, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору, та, по-третє, у нотаріуса на час вчинення ним виконавчого напису були відсутні документи, які свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 07.09.2020 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 22.06.2018 між ОСОБА_1 та АТ "Ідея Банк" було укладено кредитний договір № Z62.00405.00403436, згідно якого банк надав кредит в сумі 39390,00 грн. строком на 48 місяців, а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, натомість позивач свої зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим станом на 07.04.2020 утворилась заборгованість у розмірі 50265,07 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п.п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, банк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою від 18.05.2020 про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 50265,07 грн. боргу за кредитним договором та витрат на його вчинення в сумі 1900,00 грн. На виконання вимог закону для вчинення виконавчого напису АТ "Ідея Банк" надало нотаріусу всі необхідні документи, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису від 18.05.2020; кредитний договір № Z62.00405.00403436 від 22.06.2018; заяву № Z62.00405.00403436 від 22.06.2018 про акцепт публічної оферти АТ "Ідея Банк"; довідку АТ "Ідея Банк" про ненадходження платежів; вимогу АТ "Ідея Банк" до ОСОБА_1 про усунення порушень кредитних зобов`язань від 07.04.2020; довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.00405.00403436 від 22.06.2018, видану АТ "Ідея Банк" станом на 07.04.2020; виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 ; детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.00405.00403436 від 22.06.2018, видану АТ "Ідея Банк" станом на 07.04.2020; опис вкладення цінного листа, що підтверджує направлення на адресу позивача документів, а також фіксальний чек по оплаті послуг поштового зв`язку; список за формою № 103 згрупованих відправлень АТ "Ідея Банк"; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Сукупність поданих банком документів свідчить, що вони в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника, перед АТ "Ідея Банк". Відтак, спірний виконавчий напис, вчинений 22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., відповідає вимогам Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню.

Щодо доводів позивача про чинність постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 представник відповідача зазначив, що твердження позивача про те, що виконавчі написи не можуть вчинятися щодо зобов`язань, які виникають з кредитних договорів, суперечать дійсному змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, внаслідок чого така втрачає чинність в загальному порядку, встановленому законом для нормативно-правових актів, а саме відповідно до Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5. Зокрема, п.п. 4.2. цього Порядку встановлено, що підставами для скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта є: набрання законної сили судовим рішенням про визнання нормативно-правового акта незаконним чи таким, що не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили повністю або в окремій його частині. Нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом (п. 16 Порядку). Разом з тим, на даний час державна реєстрація постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 не скасована, доказом чого є картка вищевказаного нормативно-правового акта, розміщена на офіційному веб-порталі Верховної Ради України "Законодавство України", згідно якої стан останнього вказано як "чинний".

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та розглянути справу без його участі.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, направив суду свої письмові пояснення, в яких зазначив, що 22.05.2020 до нього звернувся представник АТ "Ідея Банк" Карпець Ю.В. із заявою про вчинення виконавчого напису від 18.05.2020 № 12.4.2/81634, до заяви були долучені усі необхідні та передбачені законодавством для вчинення виконавчого напису документи, підстав для відмови у вчиненні виконавчого напису не було. Також не погодився з доводами позивача про втрату чинності постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 та відсутністю законних підстав вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах. Зазначив з даного приводу, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 у справі № 826/20084/14 дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було зупинено до закінчення касаційного перегляду. Судовий процес у справі № 826/20084/14 триває і досі, остаточного рішення ще не прийнято, а постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 на сьогоднішній день є чинною. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Головний державний виконавець Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Біченко Л.П. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

22.06.2018 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено кредитний договір № Z62.00405.00403436, відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 39390,00 грн. строком на 48 місяців з кінцевим терміном повернення 22.08.2022.

22.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1040, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості за вказаним кредитним договором, строк платежу за яким настав 22.04.2019, за період з 23.03.2019 по 07.04.2020 у розмірі 50265,07 грн., у т.ч. основний строковий борг 28254,72 грн., прострочений основний борг 1746,62 грн., прострочені проценти 4126,63 грн., строкові проценти 196,13 грн., строкова плата за обслуговування кредиту 1110,80 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 12998,71 грн., пеня 1831,46 грн., а також стягнуто з боржника на користь банку плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1900,00 грн.

За вказаним виконавчим написом нотаріуса головним державним виконавцем Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Біченко Л.П. відкрито виконавче провадження № 62522020 за постановою від 10.07.2020.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Київський апеляційний адміністративний суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Ухвалою від 06.03.2017 у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання.

Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 була відновлена.

Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 23 від 21.03.2017. Резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 92 від 24.11.2017.

З огляду на вищевикладене, суд не погоджується з доводами представника відповідача та приватного нотаріуса щодо чинності постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає саме Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 2075 від 11.11.1999, № 693 від 24.04.2000 та № 1602 від 29.11.2001.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Для вчинення виконавчого напису відповідачем до приватного нотаріуса була подана заява про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z62.00405.00403436 від 22.06.2018, кредитний договір, розрахунок суми заборгованості, копія претензії до боржника з копією реєстру поштових відправлень рекомендованих листів та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, для вчинення виконавчого напису відповідачем до приватного нотаріуса був поданий нотаріально не посвідчений кредитний договір.

З огляду на вказане, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вимогам, які пред`являються вище приведеним Переліком, а, отже, в момент вчинення виконавчого напису 22.05.2020 були відсутні правові підстави для його вчинення.

Таким чином, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства "Ідея Банк" (, адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), головний державний виконавець Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Біченко Людмила Павлівна (адреса місцезнаходження: 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 1040 від 22.05.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості у розмірі 52165,07 грн., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Ідея Банк" (, адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 19.10.2020.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

19.10.2020