Справа №752/5596/20
Провадження № 2/752/4756/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.11.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ,Акціонерного товариства «Альфа-Банк», в якому просила суд визнати поруку, що виникла на підставі Договору поруки №380/353/08-Пор від 18.07.2008 року, припиненою.

В обґрунтування позову зазначено, що 18 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач та ОСОБА_2 - третя особа по даній справі, був укладений Кредитний договір на купівлю автотранспортних засобів №380/1896/08-А, згідно з яким Банк надав третій особі по кредит у розмірі 15321 доларів США, з кінцевим поверненням кредиту до 17.07.2015 року.

В якості забезпечення виконання кредитного зобов`язання, 18 липня 2008 року між відповідачем та ОСОБА_1 - позивачем, було укладено договір поруки №380/353/08-Пор, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов`язання щодо повернення суми кредиту, відсотків, комісій, можливих штрафних санкцій, у розмірі, в строки та в порядку, передбачених вищезазначеним договором кредиту.

26.04.2016 року відповідач звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. До позовної заяви позивач додав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що 12.03.2010 року ОСОБА_2 перестав виконувати зобов`язання зі сплати відсотків та тіла кредиту.

Керуючись ч.4 статті 559 ЦК України, посилачись на те, що порука припиняється протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, позивач, зазначаючи, що таким моментом є 12.03.2010 року, а порука, в такому випадку, припинилася до 12.09.2010 року, просить суд визнати поруку припиненою.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 12 червня 2020 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року, підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

Представник позивача, який також є представником третьої особи, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві,

Представник відповідача в судове засідання з`явився, подавши клопотання про відкладення судового розгляду в зв`язку з участю представника в іншому судовому процесі, однак суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання, оскільки відповідач є юридичною особою і не позбавлений можливості забезпечити участь іншого представника.

Вислухавши представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач та ОСОБА_2 - третя особа по даній справі, був укладений Кредитний договір на купівлю автотранспортних засобів №380/1896/08-А, згідно з яким Банк надав третій особі по кредит у розмірі 15321 доларів США, зі сплатою 11,95% річних, з кінцевим поверненням кредиту до 17.07.2015 року..

В забезпечення виконання умов Кредитного договору 18 липня 2008 року між відповідачем та позивачем, було укладено договір поруки №380/353/08-Пор

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що Позичальник належним чином не виконав умови Кредитного договору в зв`язку з чим 26.04.2016 року відповідач звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В силу положень п. 6.2 Договору поруки він діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі № 61-5541св18.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Договором поруки, укладеним між сторонами, не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання зобов`язань Боржником. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання зобов`язань не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

З огляду на положення умов Кредитного договору, яким встановлено строк виконання основного зобов`язання 17.07.2015 р.

Крім того, як встановлено судом, Банк при звернення до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в якості доказу надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором був внесений позичальником 12.03.2010 р., тобто про порушення свого права АТ «Альфа Банк» дізнався з квітня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З боку відповідача суду не надано доказів, що протягом строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України відповідач пред`явив позов в судовому порядку до поручителя про стягнення заборгованості за Кредитним договором 380/1896/08-А.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, з огляду на що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки задовольнити.

Визнати поруку, що виникла на підставі Договору поруки № 380/353/08-Пор від 18.07.2008 р., укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 , припиненою.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, м.Київ, вул..Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя