Справа № 304/1675/19 Провадження № 2/304/102/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/1675/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23 січня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач надала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право останньому на зміну (збільшення або зменшення) такого. Оскільки ОСОБА_1 уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушувала свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, то така станом на 31 серпня 2019 року склала 149 476,27 грн., з якої: 1 157,09 грн. - заборгованість за кредитом; 142 819,18 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5 500 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому просить стягнути з відповідача 126 612,02 грн., з яких 1 157,09 грн. - заборгованість за кредитом та 125 454,93 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 23 січня 2007 року по 28 червня 2019 року.

Ухвалою Перечинського районного суду від 06 грудня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про витребування письмових доказів задоволено - витребувано з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» наступні документи: «Справку об условиях кредитования с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льготного периода» від 23 січня 2007 року, підписану ОСОБА_1 ; виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 (яка містить детальну інформацію про рух коштів по картрахунку, у тому числі інформацію про отримання, використання кредитних коштів та їх погашення); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти за договором № б/н від 23 січня 2007 року; довідку про видачу ОСОБА_1 кредитних карт та строк їх дії (із зазначенням типу карти - миттєвого випуску, цільова, корпоративна, особиста платіжна по дебетній, кредитній і дебетно-кредитній схемах); відомості про дату затвердження Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього, у ході розгляду справи на виконання вищевказаної ухвали суду надав довідку про умови кредитування, Наказ про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг, виписку по кредитному рахунку клієнта та довідку про видачу кредитних карток. Також вказав, що картка може бути видана при зверненні клієнта до установи Банку, якщо термін її дії сплив або її було загублено, та якщо клас картки було підвищено у зв`язку з певними обставинами. Відповідачем було підписано анкету-заяву та отримано кредитну карту «Універсальна, 55 днів». Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануїтет, тощо. Але відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно Умов та Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці, картрахунки відкриті на невизначений строк. Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клієнта. Згідно Умов обслуговування банк відкриває клієнту контррахунок, видає картки, їх вид та строк дії визначено в Заяві та в Пам`ятці клієнта. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, застосувавши позовну давність, оскільки у 2014 році нею закрито кредитну картку, попередньо видану позивачем, всю існуючу на той час заборгованість погашено. Після цього, жодні картки нею у АТ КБ «ПриватБанк» більше не оформлялися та їй не видавались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 23 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (який у подальшому змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав позичальнику 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році, щомісячної комісії за кредитне обслуговування у розмірі 1 % на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду, та обов`язкових щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), строк внесення яких до 25 числа місяця, наступного за звітним (а. с. 8, 9, 60, 76).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно заяви від 23 січня 2007 року відповідач погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді та становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 8).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наданого банком розрахунку заборгованості за вказаним договором та виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим у такої станом на 31 серпня 2019 року виникла заборгованість перед позивачем у сумі 149 476,27 грн., з яких 1 157,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 142 819,18 грн. - заборгованість за процентами; 5 500 грн. - заборгованість за комісією. При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 126 612,02 грн., з яких 1 157,09 грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) та 125 454,93 грн. - заборгованість за процентами за період з 23 січня 2007 року по 28 червня 2019 року (а. с. 5-7, 49-59, 71-75).

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Так, відповідно до умов договору, а саме п. п. 5.3, 5.4, строки та порядок погашення кредиту за платіжними картками із встановленим мінімальним обов`язковим платежем наведений в Пам`ятці клієнта, яка є невід`ємною частиною договору. Платіж складається із плати за користування кредитом, передбаченої тарифами, і частину заборгованості по кредиту. Строк погашення кредиту за платіжними картками без встановленого мінімального обов`язкового платежу проводиться в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредита - у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (у полі MONTH).

Згідно п. 3.1.1. договору строк дії платіжної карти вказаний на лицьовій стороні картки (місяць, рік), вона дійсна до останнього календарного дня вказаного на ній місяця.

Відповідно до п. 3.1.3 договору по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій (передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що між ним та відповідачем був підписаний кредитним договір № б/н, за яким останній було надані наступні кредитні картки: НОМЕР_1 з датою відкриття 19 листопада 2007 року (термін дії - 11/11) та НОМЕР_2 з датою відкриття 19 серпня 2012 року (термін дії - 04/16) (а. с. 61, 77).

При цьому, повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше суми заборгованості), надаючи такі позивачеві до 25 числа місяця, наступного за звітним (а. с. 9, 60, 76).

Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату тіла кредиту та процентів за користування кредиту, який наданий до квітня 2016 року включно.

Таким чином, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала. Останній платіж у сумі 500 грн. нею було здійснено 15 лютого 2016 року (а. с. 5-7). Після цього відповідач кредит та проценти не сплачувала і в строк, установлений договором, до квітня 2016 року включно, кредит і нараховані проценти за кредитом банку не сплатила.

Разом з цим, АТ КБ «ПриватБанк» до суду із зазначеним позовом звернувся тільки у жовтні 2019 року.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.

Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 25 числа місяця, наступного за звітним, впродовж строку кредитування (строку дії картки), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.

Позивач звернувся до суду з позовом у жовтні 2019 року, тобто після спливу позовної давності навіть щодо останнього щомісячного платежу.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 304/1675/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у позові АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 207, 251, 252, 253, 257, 261, 267, 530, 610, 612, 626, 628, 631, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 258-259, 263 ч. 4, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

у позові Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.