УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В цей же день, після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради для з`ясування місця реєстрації відповідача.

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серії паспорта відповідача.

Крім того, згідно п.п.6, 7, 8, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

В порушення вказаних норм, позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; відомостей про наявність чи відсутність доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, до позовної заяви додано копію договору дарування частки житлового будинку від 23 листопада 2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 2/5 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є власником лише частини вказаного будинку.

При цьому, підстави для звернення ОСОБА_1 з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком, а не її частиною, яка на праві власності належить позивачу, у позовній заяві та доданих до них документах не зазначені.

Крім того, співвласників будинку АДРЕСА_1 , позивачем не зазначено.

Відповідно до п.7 договору дарування частки житлового будинку від 23 листопада 2018 року, дарувальник, тобто ОСОБА_3 , заявляє про те, що вказана частка житлового будинку є його особистим майном, оскільки на час відчуження він в зареєстрованому шлюбі не перебуває, про що до Першої Черкаської державної нотаріальної контори ним подана відповідна заява від 23 листопада 2018 року, зміст якої доведено до відома обдаровуваного.

Однак, заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2019 року, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи №712/3501/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 09 червня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №145.

Таким чином, обставини, які викладені у договорі дарування частки житлового будинку від 23 листопада 2018 року, на підставі якого позивачем ОСОБА_1 набуто право власності на частину будинку АДРЕСА_1 , щодо не перебування дарувальника у зареєстрованому шлюбі на час відчуження майна, суперечать обставинам, які викладеним у позовній заяві, та встановлені заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2019 року.

Вищевказані факти свідчать про введення в оману обдаровуваного та державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори, яким посвідчений вищевказаний договір.

За таких обставин, не виключається можливість визнання недійсним вказаного договору за відповідною заявою третіх осіб, зокрема, відповідача, яка на час його укладення перебувала у зареєстрованому шлюбі з дарувальником та згоди на вчинення даного правочину не надавала.

Крім того, згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Відповідно до ст.9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Таким чином, вищевказаними нормами чинного законодавства України визначено чіткий порядок зняття особи з реєстраційного обліку в позасудовому порядку.

Однак, жодних доказів відмови відповідача знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , у добровільному порядку матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява не містить жодного доказу, який свідчить про неможливість вирішення питання, яке ставить позивач на вирішення суду, в позасудовому порядку.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись не поданою і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Борєйко