Справа№ 311/1099/20
Провадження№ 2/311/573/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суду Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Карі Н.Ю.

за участю представника позивача Паскала П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні міста Василівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор Гарант», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду Запорізької області після скасування судом апеляційної інстанції вироку в частині вирішення цивільного позову надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор Гарант», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Вказана позовна заява 11 серпня 2020 року була уточнена позивачем. Позовна заява мотивована тим, 12 листопада 2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем марки ЗАЗ-1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по проїздній частині автодороги м-18 «Харків-Сімферополь» в Василівському районі Запорізької області з боку с. Зелений Гай Василівського району Запорізької області в напрямку м. Василівка Запорізької області. На 346 км. водій ОСОБА_2 змінив напрямок руху ліворуч. Виїхавши на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ - DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження, що кваліфікуються, як тяжкі, та легкі які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року у справі № 1-кп/311/263/2019 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України тайому призначено покарання та стягнуто з нього на користь позивача 75 000, 00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4 000, 00 грн., франшизу в сумі 1 000, 00 грн., всього 80 000, 00 грн. Також було постановлено стягнути з відповідача з ТОВ «СК «Мотор-Гарант» шкоду заподіяну здоров`ю в сумі 54 334, 08 грн., заподіяну майну в сумі 57 991, 82 грн. та моральної 5 000, 00 грн., всього 117 325, 90 грн. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 березня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «СК «Мотор-Гарант» задоволено частково, вирок в частині вирішення цивільного позову до ТОВ «СК «Мотор-Гарант» скасовано та призначено новий розгляд цивільного позову ОСОБА_1 до ТОВ «СК «Мотор-Гарант» в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін.

В уточненій 10.08.2020 року позовній заяві, позивач зазначає, що в результаті ДТП, водій ОСОБА_2 , маючи об`єктивну можливість своєчасно уникнути ДТП, відповідних заходів не застосував і не прийняв певні міри для безпеки, чим завдав позивачу перешкоди у русі його транспорту і спричинив шкоду його здоров`ю та автотранспорту, який належить його дружині ОСОБА_3 14 листопада 2018 року від звернувся до Василівського районного травматолога Запорізької області, де йому запропонували зробити МРТ, після його проведення в м. Запоріжжі

було визначено, що в результаті ДТП він отримав - перелом верхньої і задньої стінки лівої вертлюгової западини зі зміщенням, та отримав у вигляді: осколковий перелом заднього краю лівої вертлюжної западини зі зміщенням відламків та ушкодженням хрящової тканини голівки лівої стегнової кістки, розривом капсули кульшового суглобу та зв`язки голівки стегнової кістки (що призвів до стійкого вираженого обмеження рухів у лівому кульшовому суглобі), що кваліфікується, як тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до стійкого вираженого обмеження рухів у лівому кульшовому суглобі та до стійкої втрати загальної працездатності понад 1/3 (35%), та інфікована рана в ділянці правого колінного суглобу (що зумовила необхідність хірургічного її лікування), що кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я. 23 листопада 2018 року його було госпіталізовано до п`ятої міської лікарні м. Запоріжжя в відділення травматології, де три тижня його готували до хірургічної операції. 08 грудня 2018 року позивач був прооперований. Після виписки з лікарні позивач продовжував лікуватися амбулаторно вдома. Усього на лікування позивач витратив 56 264 грн. 08 коп., включаючи витрати для поїздки в Запоріжжя при проведенні МРТ 400, 00 грн., до лікаря на консультацію 23.11.18р. - 400,00 грн. Поїздка при виписці із лікарні із Запоріжжя додому 22.12.18 р. - 400,00 грн. Поїздка в м. Мелітополь для проходження судмедекспертизи - 400,00 грн. Позивачем було витрачено 1 600,00 грн.

Крім того, в результаті скоєння ДТП був пошкоджений автомобіль його дружини, вартість відновлювального ремонту складає 46 336,81 грн. з урахуванням послуг евакуатора 1 200, 00 грн. проведення експертизи 2 000, 00 грн. та фаншизу 5 000, 00 грн.

Також позивач вказав, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральну шкоду. Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження та переніс дві хірургічні операції. Позивач до скоєння ДТПнічім не хворів, мав абсолютно міцне здоров`я та врівноважену психіку. Після отримання такого психологічного удару, він вимушений тривалий час лікуватися, йому важко пересуватися. Він відчуває невпевненість в своєму майбутньому, оскільки його здоров`я ніяк не налагоджується. В нього постійно болить голова, страждає безсонням. Ці обставини спричиняють йому сильні душевні страждання. В його житті відбулися суттєві зміни, оскільки він більше займається своїм здоров`ям, так як не має змоги працювати та годувати свою сім`ю. Зараз вирішується питання про встановлення йому групи інвалідності. Такі обставини суттєво змінили його звичний життєвий уклад та звички, тому просить стягнути моральну шкоду - 100 000 грн.

Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Василівського районного суду від 03 вересня 2020 року за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 03 вересня 2020 року представник ТДВ «СК «Мотор-Гарант» Климова Т.Г. суду надала відзив на уточнену позовну заяву, в якому позов не визнають посилаючись, що дані цивільно-правові відносини регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Станом на сьогоднішній день документи, необхідні для прийняття рішення щодо виплати/відмови у виплаті страхового відшкодування (повідомлення про ДТП, заява про страхове відшкодування) до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» від позивача не надходили. ТДВ «СК «Мотор-Гарант» жодним чином не порушило право позивача. Представник відповідача зазначає, що вирок суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щодо стягнення витрат на правову на правову допомогу в сумі 4 000,00 грн. та франшизу у сумі 1 000,00 грн. ухвалою апеляційного суду залишено без змін. Тому незрозуміло на яких правових підставах позивач вводить суд в оману та повторно намагається стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та суму франшизи у розмірі 5 000 грн. в уточненій позовній заяві позивач зазначив про сплату адвокатських послуг за період роботи: за підготовку позовної заяви та участь у судових засіданнях: 05.10.2018 року, 23.08.2020 року та 29.08.2019 року, які вже було стягнуто з

ОСОБА_2 вироком суду. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Мотор-Гарант» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2079649. Полісом №АМ/2079649 зі строком дії з 27 листопада 2017 року до 26 листопада 2018 року. Розмір франшизи, був встановлений у сумі 1 000,00 грн. Тому позивач неправомірно та необґрунтовано намагається стягнути з відповідача у п`ятикратному розмірі франшизу, яку вже було стягнуто з ОСОБА_2 . Також відповідач зазначає, що зі змісту додаткового Звіту №48/19/1 від 25.06.2020 року «Про визначення розрахункового проценту зносу транспортного засобу» ТДВ «СК «Мотор-Гарант» було виявлено, що експертом при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу ЗАЗ - Daewoo Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 38 136,81 грн. не врахував суму податку на додану вартість при виплаті страхового відшкодування у розмірі 1 881, 27 грн. Відповідач також заперечує стосовно відшкодування добровільних пожертв, які були внесені позивачем на добровільній основі на розрахункові рахунки лікувального закладу (1 680,00 грн.), оскільки у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Також позивачем не надано доказів, щодо придбання ним костилів на суму 300 грн., тому відповідач вважає за неможливе визнання таких витрат страховим випадком, а тому витрати в сумі 1 980, 00 грн. не підлягають відшкодуванню страховою компанією. Крім того, позивачем не надано доказів оплати витрат на обстеження, операцію та медикаменти під час перебування в лікарні у сумі 56 264, 08 грн., оскільки у додатку до уточненої позовної заяви від 10.08.2020 року позивачем зазначено копії чеків на загальну суму 55 151, 28 грн. Відповідач вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн. позивачем визначено неправильно та необґрунтовано, оскільки страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі , який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у ній.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справах міститься розписка про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Климова Т.Г. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. У заяві зазначила, що позовні вимоги про стягнення з ТДВ «СК «Мотор-Гарант» матеріальної шкоди у розмірі 102 600,89 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. не визнають в повному обсязі та просять відмовити у їх задоволені.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справах міститься розписка про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Судом встановлено, що вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, покладені обов`язки визначені ст.76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Мотор-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в

сумі 75 000 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., франшизу в сумі 1000 грн., всього - 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень. Стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Мотор-Гарант» на користь ОСОБА_1 шкоду заподіяну здоров`ю в сумі 54 334,08 грн., шкоду, заподіяну майну в сумі 57 991,82 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., всього - 117 325 (сто сімнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 90 копійок. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Ухвалою колегії Запорізького апеляційного суду від 18 березня 2020 року апеляційну скаргу директова ТДВ «СК «Мотор-Гарант» Тишенка В.В. задоволено частково, вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року в частині вирішення цивільного позову до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» скасовано та призначено новий розгляд цивільного позову ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с.62-64).

Вироком суду також встановлено, що 12.11.2018 року внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: осколковий перелом заднього краю лівої вертлюжної западини зі зміщенням відламків та ушкодженням хрящової тканини голівки лівої стегнової кістки, розривом капсули кульшового суглобу та зв`язки голівки стегнової кістки (що призвів до стійкого вираженого обмеження рухів у лівому кульшовому суглобі), що кваліфікується, як тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до стійкого вираженого обмеження рухів у лівому кульшовому суглобі та до стійкої втрати загальної працездатності понад 1/3 (35%), та інфікована рана в ділянці правого колінного суглобу (що зумовила необхідність хірургічного її лікування), що кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

Внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_1 надавалася медична допомога в Василівській ЦРЛ, потім з 23.11.2018 року по 22.12.2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні у відділені травматології 5-ї міської лікарні м. Запоріжжя, де 08.12.2018 року був прооперований (була встановлена пластина в стегно. Вартість комплекту для репозиції та остеосинтезу вертлюгової западини відповідно до рахунку №06-05/12/18 від 05.12.2018 року становить - 27 910 грн. 00 коп. (а.с. 6).

Тривалість лікування ОСОБА_1 та оперативного втручання підтверджується витягом із медичної карти стаціонарного хворого №17006 відділення травматології з ліжками полі травми а.с.10 зворот). Сума витрат на обстеження, проведення операції, придбання комплекта для репозиції та остеосинтезу вертлюгової западини, придбання медикаментів на час перебування у лікарні та після операції становить 55 151 грн. 25 коп. (27 241 грн. 25 коп. - медикаменти та 27 910 грн. 00 коп. - комплекта для репозиції та остеосинтезу вертлюгової западини), що підтверджується ксерокопіями квитанцій (а.с.6-11, 53-55).

Разом з тим встановлено, що відповідно до поліса №АМ/2079649 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.11.2017 року з 27.11.2017 року по 26.11.2018 року (а.с. 11 зворот) було застрахована відповідальність водія транспортного засобу автомобіля ОСОБА_2 . Страхова сума за шкоду на одного потерпілого за заподіяну життю і здоров`ю визначена 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну визначена сума 100 000 грн., розмір франшизи 1 000 грн.

Таким чином цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в момент вчинення ним ДТП була застрахована. Згідно вказаного полісу страховиком є - ТСК «Мотор Гарант».

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно дост. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбаченихпідпунктами "г"і"ґ"пункту 41.1 тапідпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Як вбачається із заяви позивач просить відшкодувати витрати пов`язані з лікуванням, витрати на обстеження, операцію та медикаментиу розмірі 56 264 грн. 08 коп., та надав суду фіксовані чеки, розрахунки, квитанції для встановлення їх вартості. Разом з тим, позивач надав квитанції про внесення ним добровільних пожертв під час перебування у медичному закладі, а саме: 750 грн. 00 коп.(квитанція №2461 від 03.12.2018 року); 80 грн. 00 коп. (квитанція №12460 від 03.12.2018 року); 650 грн. 00 коп. (квитанція №12588 від 05.12.2018 року); 200 грн. 00 коп. (квитанція №12545 від 04.12.2018 року), а також не надав доказів (квитанцій) на придбання ним костилів на суму 300 грн. Оскільки вказані витрати не відносяться до витрат пов`язаних зі страховим випадком, суд вважає, що сума 1 980 грн. 00 коп. (1 680 грн. 00 коп. + 300 грн. 00 коп.) не підлягає відшкодуванню страховою компанією.

Суд, перевіривши правильність та перерахувавши суми зазначені у фіксальних чеках зазначає, що позивачем не надано доказів оплати витрат на лікування в сумі 1 112 грн.80 коп., отже розмір матеріальної шкоди, яка підлягає задоволенню завданої здоров`ю позивача ОСОБА_1 , яка належним чином за документами підтверджується вираховуванням не належних по закону платежів складає 53 171 грн. 28 коп. (56 264 грн. 08 коп. -1 112 грн. 80 коп.-300 грн. 00 коп. -1 680 грн. 00 коп.). Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди майну вартість відновлюваного ремонту ЗАЗ - DAEWOO т 13110 реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 46 336 грн. 81 коп. варто вказати про наступне.

Судом встановлено, що в наслідок ДТП автомобілю 3A3-DAEWОО, реєстраційний номер НОМЕР_2 , завдано механічних пошкоджень.

Пунктом 1.6 статті 1 Закону №1961-IV власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Позивач ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди користувався автомобілем на підставі посвідчення водія, мав реєстраційний документ на цей транспортний засіб, відповідно до змісту якого власником транспортного засобу зазначена його дружина ОСОБА_3 , в процесі розгляду кримінального провадження ніким не оспорювалась передача власником права керування транспортним засобом позивачу. Таким чином, позивач ОСОБА_1 правомірно

володіє вказаним автомобілем, який є спільною власністю подружжя, отже він має право на захист свого порушеного речового права, в тому числі на відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням даного майна.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року у справі №200/21325/15-ц зроблено висновок про те, що «спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306», а встановивши, що особа управляла транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, суд дійшов правильного висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди».

Отже, суд дійшов висновку, що хоч потерпілий ОСОБА_1 і не є власником транспортного засобу, але на підставі положень статей 386, 395, 396 ЦК України має право вимагати відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Третя особа - дружина позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила, що автомобіль є їх спільною сумісною власністю, та вона як власник не пред`являє позов про відшкодування шкоди, а погоджується з заявленими вимогами свого чоловіка ОСОБА_1 .

Також суд не погоджується з запереченнями цивільного відповідача ТДВ «СК «Мотор-Гарант» щодо не звернення ОСОБА_1 до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, всупереч вимогам ст.35 Закону, і наявності у зв`язку цим підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у свої висновках, викладених в постанові від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к (провадження №13-24кс19), постанові від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження №14-406цс19) висловила правову позицію щодо питання обов`язкового попереднього звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування для задоволення судом вимог про відшкодування шкоди, заявлених таким потерпілим до страховика.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону №1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права (кримінальне провадження № 0000791 від 12.11.2018 року).

У справі, що розглядається, встановлено, що страховий випадок (ДТП) сталося 12 листопада 2018 року, а позов до суду подано 18 вересня 2019 року, тобто в межах встановленого законом річного строку.

Розрахунок розміру матеріального збитку проводився згідно Звіту №48/19 від 28 жовтня 2019 року про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу спеціаліста-автотоварознавця, аварійного комісара ОСОБА_6 (сертифікат Фонда державного майна України №273/17, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №1476) (а.с.170-184). Розмір матеріальної шкоди автомобілю 3A3-DAEWОО, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який отримав пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди визначеній в сумі 55791,82 грн. (а.с.41-51).

Згідно ст.29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної

пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Так, в ході розгляду уточненої позовної заяви позивач долучив додатковий звіт №48/19/1 від 25 червня 2020 року «Про визначення розрахункового проценту зносу транспортного засобу, де експертом зазначено вартість відновлювального ремонту автомобіля 3A3-DAEWОО т 13110 реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням експлуатаційного зносу деталей - 38 136 грн. 81 коп. (а.с.116-117).

Відповідно до ст. 36.2 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведення ремонту.

Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуг з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку проведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають. Тому суд погоджується з запереченнями цивільного відповідача ТДВ «СК Мотор Гарант» стосовно не врахуванням ПДВ експертом у сумі 1 881 грн. 27 коп., при здійсненні розрахунку відновлювального ремонту автомобілю ЗАЗ.

Отже, вартість відновлювального ремонту з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні (без ПДВ) на замінні деталі складає 36 255 грн. 54 коп. (16 780 грн. 00 коп. - вартість ремонтних робіт + 10 069 грн. 18 коп. - вартість необхідних для ремонту матеріалів + 9 406 грн. 36 грн. - вартість необхідних для ремонту деталей з урахуванням фізичного зносу).

Загальна сума шкоди заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого ОСОБА_1 складає 35 255 грн. 54 коп., оскільки вироком суду від 19 грудня 2019 року було стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 - франшизу у розмірі 1 000 грн.

В решті позовних вимог потрібно відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди завданої здоров`ю ОСОБА_1 , суд приходить до наступного:

Як зазначено у вироку Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 - маральна шкода в сумі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн.

У відповідності до ст. 26-1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовуються потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`ю під час ДТП, матеріальна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати та за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як встановлено судом та підтверджено документами розмір шкоди заподіяної життю та здоров`ю позивача в результаті ДТП, яка підлягає відшкодуванню складає 53 171 грн. 28 коп.

В зв`язку з вищенаведеним позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з ТДВ «Страхова компанія Мотор Гарант» з урахуванням відшкодування моральної шкоди 2 658 грн. 56 коп., що становить 5 відсотків від суми 53 171 грн. 28 коп.

В решті позовних вимог про стягнення витрат, суд вважає необхідним відмовити у зв`язку з тим, що зазначена шкода не є шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого та майну в результаті ДТП.

П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, співмірності та розумності, вважає обґрунтованим розмір витрат, понесених позивачем

на надання професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 1292 грн., 78 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.22, 23, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ч. 4, 12, 13, 56, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 354, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор Гарант», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор Гарант» (місцезнаходження: вул. Вересаєва, буд. 3, м. Запоріжжя, 69068, ЄДРПОУ - 311544435) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду заподіяну здоров`ю в сумі 53 171 грн. 28 коп., шкоду заподіяну майну (вартість відновлювального ремонту автомобіля) 35 255 грн. 54 коп., моральну шкоду в сумі 2 658 грн. 56 коп., а всього 88 426 (вісімдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість) гривень 92 копійки.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор Гарант» (місцезнаходження: вул. Вересаєва, буд. 3, м. Запоріжжя, 69068, ЄДРПОУ - 311544435) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у сумі 1 292 (одна тисяча двісті дев`яносто дві) гривні 78 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 18 грудня 2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова