Провадження № 2/643/888/20
13.03.2020 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання - Хотян К.В.
представника позивача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить позбавити ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 . У вищевказаній квартирі зареєстрований, поміж іншим, її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 10 років тому пішов з дому, та на теперішній час їй невідомо місце його проживання. Таким чином, ОСОБА_3 відсутній у вищевказаній квартирі понад рік без поважних причин.
Ухвалою суду від 20.08.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою від 16.01.2020 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, та просили його задовольнити з підстав викладених вище.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача та представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1998 року Реєстраційний 5-98-114483, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 /а.с. 6/.
Відповідач ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 23.07.2019року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.7/.
Відповідно до рапорту ст.ДОП Московського ВП ГУНП в Харківській області С. Ткаченка від 13.02.2020року, вбачається, що проведеною перевіркою було встановлено, що ОСОБА_3 з заявами та скаргами щодо перешкоджання йому у користуванні квартирою за вищевказаною адресою до Московського ВП ГУНП в Харківській області не звертався.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні показали, що ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 вже приблизно 10 років у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, та його речей у квартирі немає.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування квартирою, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, домовленостей щодо збереження права на користування житлом між сторонами немає, що дає суду на підставі ст. 405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 200, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до ОСОБА_3 / АДРЕСА_1 / про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 17.03.2020року.
Суддя Т.М.Довготько