Справа № 529/438/20
Провадження № 2/529/129/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

при секретарі Скрипник Р.А.

за участю відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вони 23 липня 2005 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього та різні інтереси, шлюбні відносини сторони не підтримують з червня 2020 року, відновлювати їх останні наміру не мають.

При цьому вказує, що відповідач не виконує свого обов`язку по утриманню спільних з позивачем неповнолітніх дітей, які знаходяться на повному її забезпечені. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними та стягувати щомісячно з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

30.07.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18.08.2020 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення терміном в 2 місяці та ухвалою суду зупинено провадження по справі, яке відновлено 19.10.2020.

19.10.2020 ухвалою суду задоволено повторне клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення терміном в 2 місяці та зупинено провадження по справі, яке відновлено 21.12.2020

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав в частині розірвання шлюбу, щодо вимог про стягнення аліментів заперечив та пояснив, що він солідарно з дружиною здійснює утримання неповнолітніх синів, бере участь в їх вихованні та забезпеченні усім необхідним, оскільки сторони на час подання позову і зараз проживають разом із дітьми в спільній квартирі. Також, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що він та позивач мають характер праці, який пов`язаний з нічними чергуваннями, а тому при відсутності тієї чи іншої сторони, вони здійснюють догляд за дітьми кожен самостійно.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Сторони 23.07.2005 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції в Полтавській області, актовий запис № 42, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього, а також різні інтереси, внаслідок чого погіршились сімейні стосунки. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, останні не примирилися за час наданий судом для примирення. В позові ОСОБА_2 наголошує, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхніх неповнолітніх синів, які повинні виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилом ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Право того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, на звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів встановлене також статтями 183, 184 СК України.

Таким чином, право особи на отримання за рішенням суду аліментів на утримання дитини залежить від того, чи проживає дитина з такою особою.

Позивач ОСОБА_2 в своєму позові вказує, що не невиконання відповідачем ОСОБА_1 свого обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей проявилось у наявності заборгованості по кредитним договорам. Однак вказана обставина, як така, що свідчить про ухилення відповідача ОСОБА_1 від утримання своїх неповнолітніх синів, судом не може бути взята до уваги.

В той же час, позивачем не вказано інші дії відповідача, які спрямовані ним на ухилення від утримання своїх неповнолітніх дітей, а на підтвердження таких не подано належних та допутимих доказів.

Як вбачається з довідки, виданої Диканською селищно радою Диканського району Полтавської області 22.06.2020, ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, разом з нею проживає, окрім неповнолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , також і відповідач по справі ОСОБА_1 (а.с. 9), вказана довідка повністю підтверджує пояснення відповідача стосовно проживання неповнолітніх дітей разом із ним та позивачкою по справі.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та право надати докази з дотриманням вимог ст. 83 ЦПК України.

Враховуючи викладене та те, що доказів щодо перебування неповнолітніх дітей на утриманні лише позивача, а також ухилення відповідача від обов`язку по утриманню неповнолітніх синів суду не надано, тому вимоги позивача в частині стягнення аліментів задоволенню не підлягають.

Керуючись , ст. ст. 7, 8, 81, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 42.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище " ОСОБА_8 ".

У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Повний текс рішення складено 24.12.2020

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Головуюча Петренко Л.Є.