Провадження № 2-з/761/255/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Пірак М.В.,

розглянувши заяву позивача про уточнення ухвали суду про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

На адресу суд надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить відповідачу ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1 .

06.08.2020 року за результатами розгляду заяви, на спірне майно - квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт про що постановлено відповідну ухвалу.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернулась з заявою про уточнення ухвали суду про забезпечення позову, оскільки в заяві про забезпечення позову було зазначено два заходу забезпечення позову - накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо квартири. Крім того в ухвалі суду не зазначено чи підлягає вона негайному виконанню, не визначено строк і порядок виконання. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд розглянути питання про вжиття заходів забезпечення позову, а саме про заборону вчиняти реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 ,визначити порядок на строк виконання ухвали суду та зазначити, що вона підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб,. забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, як це визначено ч. 2 ст. 150 ЦПК України.

Так, 06.03.2020 р. з огляду на приписи чинного процесуального законодавства України судом було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення на спірне майно арешту, зважаючи на предмет спору.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги те, що заявником не доведено необхідність поряд з застосуванням такого заходу забезпечення позову, як арешт майна, застосувати інший - заборону вчиняти певні дії, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 в цій частині.

Відповідно до с. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи, як це визначено ч. 11 ст. 153 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Зважаючи на вищенаведені норми процесуального права, беручи до уваги надане суду право, а не обов`язок щодо встановлення порядку виконання ухвали про забезпечення позову, відсутність мотивації необхідності встановлення такого порядку, підстави встановлювати порядок виконання ухвали відсутні.

Інші вимоги заявника також не можуть бути задоволенні, зважаючи на те, що в розумінні положень ЦПК України, уточнення до процесуальних документів не можуть бути внесені.

Разом з тим, положення ст. 271 ЦПК України передбачають - за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 150-153, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18.03.2020 року.

Суддя: