Дата документу 11.02.2020
Справа № 334/8490/19
Провадження № 2/334/1776/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2020 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «ДСК-ІНВЕСТ-ГРУП» про стягнення грошових коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПП «ДСК-ІНВЕСТ-ГРУП» про стягнення грошових коштів за договором позики в сумі 39550,00 грн., вказавши в заяві, що 08.04.2019 року між ним та відповідачем був укладений договір позики № 3.

Відповідно до п.1.1. договору позикодавець зобов`язується надати безпроцентну фінансову допомогу позичальнику у розмірі 35000,00 грн., а позичальник зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений договором строк.

Згідно п.3.2.1. договору, позивач взяв на себе зобов`язання на протязі десяти календарних днів з моменту підписання договору надати суму позики позичальнику.

09.04.2019 року позивач виконав свої зобов`язання за договором позики та здійснив перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача у розмірі 35000,00 грн., що підтверджується квитанцією.

Відповідно до п. 1.2. договору, позичальник зобов`язався повернути грошові кошти в рахунок погашення заборгованості у розмірі не менше 35000,00 грн., до 10.12.2019 року.

Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі.

Згідно до п. 1.2.1. договору встановлено, що розмір фінансової позики на момент повернення визначається як сума в гривнях, що обчислюється по наступній формулі:

Фінансова позика на момент повернення = Індекс К1хФінансова допомога, де Індекс К1 співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату повернення фінансової позики ( до нарахування приймається офіційний курс НБУ, дійсний на перший робочий день місяця), в його відсутність на 15 число місяця, що передує оплачуваному, до погодженого сторонами розрахункового курсу гривні до долара США, що становить 27,00 грн. за 1 долар США. Індекс К1 застосовується лише у випадках коли він більший одиниці.

Відповідно до п. 1.3. договору погашення позики відбувається у гривневому еквіваленті.

Згідно п.1.4 договору позика надається позикодавцем та повертається позичальником шляхом простого банківського переказу на рахунки сторін.

Згідно розрахунку сума боргу складає 39550,00 грн., а саме: 27,00 грн. за 1 дол. США / 23,97 грн. за 1 дол. США (курс НБУ станом на 02.12.2019 року) = 1,126 х 35000,00 грн. = 39550,00 грн.

Позивачем також понесені судові витрати у зв`язку із зверненням до суду у розмірі 2268,40 грн., які складаються: зі сплати судового збору 768,40 грн. та витрат на правничу допомогу (складання позовної заяви) 1500 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 39550,00 грн. та понесені судові витрати в загальній сумі 2268,40 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надав, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 08.04.2019 року між фізичною особою ОСОБА_1 та приватним підприємством «ДСК-ІНВЕСТ-ГРУП» був укладений договір позики № 1 (а.с.6).

Відповідно до п.1.1. договору позикодавець зобов`язується надати безпроцентну фінансову допомогу позичальнику у розмірі 35000,00 грн., а позичальник зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений договором строк.

Згідно п.3.2.1. договору, позивач взяв на себе зобов`язання на протязі десяти календарних днів з моменту підписання договору надати суму позики позичальнику.

09.04.2019 року позивач виконав свої зобов`язання за договором позики та здійснив перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача у розмірі 35000,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.7).

Відповідно до п. 1.2. договору, позичальник зобов`язався повернути грошові кошти в рахунок погашення заборгованості у розмірі не менше 35000,00 грн., до 10.12.2019 року.

Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі.

Згідно до п. 1.2.1. договору встановлено, що розмір фінансової позики на момент повернення визначається як сума в гривнях, що обчислюється по наступній формулі:

Фінансова позика на момент повернення = Індекс К1хФінансова допомога, де Індекс К1 співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату повернення фінансової позики ( до нарахування приймається офіційний курс НБУ, дійсний на перший робочий день місяця), в його відсутність на 15 число місяця, що передує оплачуваному, до погодженого сторонами розрахункового курсу гривні до долара США, що становить 27,00 грн. за 1 долар США. Індекс К1 застосовується лише у випадках коли він більший одиниці.

Відповідно до п. 1.3. договору погашення позики відбувається у гривневому еквіваленті.

Згідно п.1.4 договору позика надається позикодавцем та повертається позичальником шляхом простого банківського переказу на рахунки сторін.

Згідно розрахунку сума боргу складає 39550,00 грн., а саме: 27,00 грн. за 1 дол. США / 23,97 грн. за 1 дол. США (курс НБУ станом на 02.12.2019 року) = 1,126 х 35000,00 грн. = 39550,00 грн.

Розрахунок проведений згідно до умов договору позики № 3 від 08.04.2019 року, який позивач не спростував.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зобов`язання виникають з цивільних прав і обов`язків, підставами виникнення яких є договори та інші правочини, як зазначено у ст.11 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно зі ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідач не спростував вказаних обставин. Договір позики не оспорював.

Належних та допустимих доказів про те, що гроші ним не були отримані за договором, суду не надав.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає, що порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання правничої допомоги № 3 від 11.12.2019 року, актом виконаних робіт від 11.12.2019 року, вартість яких складає 1500 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.11, 526, 530, 536, 610, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 223, 263-265, 280-283 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства «ДСК-ІНВЕСТ-ГРУП» про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «ДСК-ІНВЕСТ-ГРУП», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 борг за договором позики від 08.04.2019 року № 3 у розмірі 39550 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з приватного підприємства «ДСК-ІНВЕСТ-ГРУП», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з приватного підприємства «ДСК-ІНВЕСТ-ГРУП», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ісаков Д.О.