Справа № 953/7178/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

"08" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Чередник В.Є., за участю секретаря судового засідання Явнюк К.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 30.11.2019 в загальній суми 1274282,00 грн., що складається з 700000,00 грн. основного боргу, 21327,24 грн. процентів, 500000,00 грн. штрафу, 40413,68 грн. пені, 5741,09 грн. 3% річних, 6800,00 грн. інфляційних втрат, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 08.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

07.05.2020 до суду надійшла заява про забезпечення позову, яка відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, в якій заявник просить: з метою забезпечення позовних вимог накласти арешт на наступне нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , та заборонити власнику його відчуження: Ѕ частина нежитлових приміщень № 1-3, 11-15 в літ."М-1" загальною площею 270,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ; Ѕ частина нежитлових приміщень №5,6 загальною площею 496,9 кв.мв літ."М-1" за адресою АДРЕСА_2 ; Ѕ частина нежитлових приміщень № НОМЕР_2 загальною площею 996,9 кв.м. в літ."М-1" за адресою АДРЕСА_2 .

При цьому, заявник посилається на те, що 30.11.2019 він позичив відповідачу, ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1 000 000, 00 грн. ОСОБА_2 взяв на себе обов`язок повернути вказані грошові кошти в строк до 31.01.2020.На підтвердження досягнутих домовленостей того ж дня був укладений договір позики з додатком, що підтверджує факт передачі коштів. Зобов`язання було виконано частково, в загальній сумі 300 000 грн. Решта боргу, в сумі 700 000, не повернута і досі. Умовами договору визначено, що у разі порушення позичальником терміну виплати позиченої грошової суми більше ніж на 30 днів, він повинен сплатити позикодавцю штраф у розмірі 50% від суми боргу. Крім цього стягненню з боржника підлягає пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та інфляційні нарахування. Розмір штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання становить 50% від суми позики та складає 500 000 грн.

Станом на день складання позовної заяви сума пені складає 40413,68 грн. Розмір 3% річних складає 5 741,09 грн. Інфляційні збитки за несплачений борг становлять 6800,00 грн. Стягненню з ОСОБА_2 також підлягають проценти за користування позикою, нараховані починаючи з грудня 2019 року. Загальна сума, що підлягає стягненню 1274282,00 грн. Відповідач в установлений договором строк 31.01.2020, грошові кошти в повному обсязі не повернув, допустивши значне прострочення.

Не зважаючи на вжиття заходів досудового врегулювання спору шляхом переговорів, та численні обіцянки повернути борг, сума боргу повернута не була.

Заянику з відкритих джерел стало відомо, що ОСОБА_2 на праві власності належить нерухоме майно. При цьому, вибуття майна з володіння боржника може суттєво утруднити виконання рішення в майбутньому. З огляду на тривалий розгляд справ в судах України, пов`язаний з низкою об`єктивних суспільно-політичних чинників, які призвели до надмірної завантаженості судів, до моменту набрання законної сили рішенням у справі, у боржника буде відсутнє достатнє для погашення боргу майно та кошти. Відтак з метою забезпечення ефективного способу судового захисту прав заявника, необхідно накласти арешт на його майно.

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з даною заявою.

Суд, дослідивши матеріали справи зазначає наступне.

Згідно з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5,6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено та підтверджено наявним у матеріалах справи витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 208374164 від 06.05.2020 що ОСОБА_2 на праві власності надежать: Ѕ частина нежитлових приміщень № 1-3, 11-15 в літ."М-1" загальною площею 270,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ; Ѕ частина нежитлових приміщень №5,6 загальною площею 496,9 кв.мв літ."М-1" за адресою АДРЕСА_2 ; Ѕ частина нежитлових приміщень № НОМЕР_2 загальною площею 996,9 кв.м. в літ."М-1" за адресою АДРЕСА_2 .

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, враховуючи, що вказаний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, не порушує права інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 149-153, 157, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та заборони власнику його відчуження:

- Ѕ частину нежитлових приміщень № НОМЕР_4 , 11-15 в літ."М-1" загальною площею 270,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ;

- Ѕ частину нежитлових приміщень №5,6 загальною площею 496,9 кв.м. в літ."М-1" за адресою АДРЕСА_2 ;

- Ѕ частину нежитлових приміщень № НОМЕР_2 загальною площею 996,9 кв.м. в літ."М-1" за адресою АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити на виконання та позивачу для відома.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Суддя Чередник В.Є.