Провадження №2-о/369/62/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2020 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши матеріали цивільної справи №757/50723/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

18 листопада 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року дану цивільну справу №757/50723/20 направлено за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

29 грудня 2020 року вказана цивільна справа №757/50723/20 надійшла до провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О.

Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Частина 1 ст. 318 ЦПК України встановлює вимоги до заяви, а саме, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Однак, подана до суду заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 318 ЦПК України.

Відповідно до Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема: а)медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о); б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Для розгляду відповідної справи у суді орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження, у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Таким чином, заявнику необіхно подати до суду відмову органу державної реєстрації актів цивільного стану у державній реєстрації народження дитини.

Таким чином, оскільки заявником не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185,293,294,315,317,318 ЦПК України,суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати можливість заявнику виправити недоліки в строк не більше ніж десять днів з дня отримання ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

У разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

Суддя : Фінагеєва І.О.