Єдиний унікальний номер 741/217/20
Провадження № 2/741/385/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 березня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка по лінії матері - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку із тим, що її (позивача) мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 за правом представлення, спадщину прийняла. Нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 10 липня 1970 року нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про придбання будинку з прилюдних торгів, відповідно до якого ОСОБА_2 набула право особистої власності на будинок загальною площею 9,55 кв. м та фундамент розміром 6,5 х 9 м, які знаходяться в АДРЕСА_2 , що раніше належали ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори 29 серпня 1966 року, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 14).

28 липня 1970 року на підставі зазначеного свідоцтва ОСОБА_2 у Ніжинському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєструвала за собою в цілому право особистої власності на жилий будинок загальною площею 9,55 кв. м, який розташований в АДРЕСА_2 , що підтверджується реєстраційним написом на свідоцтві (зворот а.с. 14).

З копії довідки про технічний стан нерухомого майна № 11 від 28 січня 2020 року (а.с. 17) вбачається, що після 1970 року номер належного ОСОБА_2 домоволодіння було змінено з 57 на 51.

У судовому засіданні встановлено, що в 1980 році ОСОБА_2 було завершено будівництво житлового будинку загальною площею 57,9 кв. м, житловою площею 39,6 кв. м, який був побудований на придбаному нею фундаменті розміром 6,5 х 9 м, що підтверджується відомостями, зазначеними у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_2 (а.с. 18-20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 1994 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а також все інше майно, яке їй належить і на що за законом вона має право, заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 порівну, що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 15).

З матеріалів справи (а.с. 13; 55) вбачається, що ОСОБА_5 у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, спадкування після смерті ОСОБА_2 здійснюється спадкоємцями за законом на загальних підставах.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою ОСОБА_3 та рідною племінницею ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9-12; 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Ураховуючи те, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач в силу ч. 3 ст. 1266 ЦК України має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 за правом представлення.

З копії довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 538 від 23 лютого 2018 року (а.с. 16) вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті проживала та була зареєстрована одна в АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується копією спадкової справи № 15/2018 (а.с. 34-57).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 належний їй житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 у зв`язку відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. № 73/02-31 від 18 лютого 2020 року (а.с. 24).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_2 виготовлена технічна документація (а.с. 17-20).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 57,9 кв. м., житловою площею 39,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв