Справа № 137/187/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом та встановлення юридичних фактів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був її братом. До складу спадкового майна брата входить право на земельну частку (пай) розміром 2,02 в умовних кадастрових гектарах, що належало покійному на підставі сертифікату серія ВН № 0196256 виданому Літинською РДА.

Позивач звернулася до Літинської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак її було відмовлено та надано надано роз`яснення щодо оформлення спадщини.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити юридичні факти та визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримала повністю і просить їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав одиноко. Позивач за життя здійснювала за ним догляд, похоронила його за власні кошти. Після його смерті, позивач фактично вступила в управління спадковим майном, доглядала за житловим будинком та присадибною ділянкою, здійснювала ремонти. Отримати свідоцтво про право на спадщину у неї немає можливості у зв`язку з відсутністю необхідних документів. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника сільської ради. Позовні вимоги визнають.

Із показань свідка ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він є сином позивачки, а покійний ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був його ріднім дядьком. Він проживав одиноко, дітей у нього не було. Повернувся з ВВВ з пораненням, без ноги. За життя мати здійснювала за ним догляд.

Із показань свідка ОСОБА_4 допитаної в судовому засіданні встановлено, що вона є односельчанкою і знає позивачку та її покійного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті, позивачка користувалася його будинком, обробляла земельну ділянку. Також повідомила, що покійний ОСОБА_2 працював в колгоспі, мав земельний пай.

Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії довідки Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №29 від 23.01.2020 р. (а.с.8) покійний ОСОБА_2 , 1925 р.н. до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав одиноко та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №53 від 13.02.2020 р. (а.с.9) ОСОБА_1 після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично вступила до управління спадковим майном в АДРЕСА_1 , доглядала за житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, здійснювала ремонти.

Із листа з Державного архіву Вінницької області за №07-3319/7 від 27.12.2019 р. (а.с.10) судом встановлено, що у частково збереженій книзі реєстрації актів про народження громадян с.Горбівці Межирівського району Вінницької області округи (нині - Літинського району Вінницької області) за 1925 рік (відсутні записи №№07-25) запис про народження ОСОБА_2 не виявлено.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11) батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після одруження позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.11) відповідно до свідоцтва про одруження.

Із Архівної довідки Архівного відділу Літиснкьої районної державної адміністрації Вінницької області за №01-23/78 від 27.01.2020 р. (а.с.12) у документах по паюванню земель колективної власності КСП «Горбовецьке» за 1996 рік ОСОБА_9 (так у документі) числиться у списку пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають на території Горбовецької сільської ради народних депутатів під №5.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.14) грошова оцінка земельної частки (паю) на території Горбовецької сільської ради площею 1,98 в умовних кадастрових гектарах складає 45578 грн.

Із листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №117/02-17 від 12 лютого 2020 року (а.с.15) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У відповідності до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного Кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Судом встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , шляхом фактичного вступу в управління або володіння його спадковим майном.

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку.

Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, врахувавши показання свідка, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право на земельну частку (пай), оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК УкраїниПостановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю. Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , шляхом фактичного вступу в управління або володіння його спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на земельну частку (пай) розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату ВН №0196256 виданому 1997 року Літинською РДА.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.