провадження № 22-ц/824/2304/2020
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року по справі за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну стягувача у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за наданні послуги з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі ПАТ «Київенерго») звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, боржник: ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначав, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає ПАТ «Київенерго».

Зазначав, що боржник користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. У зв`язку із чим, станом на 01 квітня 2017 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Київенерго» становить 37 103, 68 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі КП «Київтеплоенерго») задоволено.

21 червня 2017 року Голосіївським районним судом міста Київ видано судовий наказ на стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» суми заборгованості за надані послуги з центрального опалення в розмірі 26 183, 32 грн.

27 лютого 2019 року Цой Г.М., який діє в інтересах КП «Київтеплоенерго» звернувся до суду із заявою про заміну сторони.

В обґрунтування заяви зазначено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №603-18 та №602-18, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг, а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань, 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням, та будь-які інші без виключень та обмежень, в тому числі визначені рішенням суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року заяву КП «Київтеплоенерго» задоволено.

Замінено стягувача у справі за заявою ПАТ «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою заяву КП «Київтеплоенерго» про заміну стягувача у справі за заявою ПАТ «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 залишити без розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, такою, що не відповідає завданню цивільного судочинства, щодо справедливого, неупередженого розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначає, що заява КП «Київтеплоенерго» про заміну стягувача у справі за заявою ПАТ «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги, подана особою, яка не має повноважень її подавати.

Указує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки запереченням, що заявник не надав належних доказів на підтвердження своєї заяви про заміну стягувача у справі.

Зазначає, що персональні дані боржника, місце його проживання та, зокрема, розмір суми заборгованості є відмінним від тих, стосовно яких було видано наказ 21 червня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва.

18 грудня 2019 року до Київського апеляційного суду від Полумиско В.І., який діє в інтересах КП «Київтеплоенерго», надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Представник КП «Київтеплоенерго» Полумиско В.І. у судовому засіданні проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва було видано судовий наказ, відповідно до якого задоволено вимоги ПАТ «Київенерго», присуджено до стягнення з боржника ОСОБА_1 суму заборгованості за послуги з центрального опалення у розмірі 26 183,32 грн, за постачання гарячої води у розмірі 10 920,36 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 7 623,94 грн та судовий збір у розмірі 800 грн.

На день розгляду заяви судове рішення набрало законної сили, однак фактичне його виконання не відбулось.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №603-18 та №602-18, відповідно до умов яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішення (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача, також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь - які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду. На підставі вказаних договорів КП «Київтеплоенерго» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене у лютому 2019 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі за заявою ПАТ «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву про заміну стягувача у виконавчому документі суд першої інстанції виходив з тих обставин, що ПАТ «Київенерго» відступлено КП «Київтеплоенерго» право вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги.

Однак колегія апеляційного суду не може погодитись із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для заміни стягувача враховуючи наступне.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги), зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

У зв`язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора усі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), згідно з яким ПАТ «Київенерго» відступило КП «Київтеплоенерго» право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, у тому числі і той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 1 818 662 617 грн станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Згідно із пунктом 1.2 указаного договору перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатку №1 та Додатку №2 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку №1 та Додатку №2 до цього договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11 жовтня 2018 року до нового кредитора перейшло право вимагати заборгованість стосовно " ОСОБА_1 " за надані йому послуги з централізованого опалення у розмірі 29595,77 грн.

Також, відповідно до Додатку №2 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 від 11 жовтня 2018 року до нового кредитора перейшло право вимагати заборгованість стосовно " ОСОБА_1 " за надані йому послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 7880,24 грн.

Таким чином, до нового кредитора перейшло право вимоги від попереднього кредитора у меншому розмірі, аніж визначено згідно з судовим наказом зокрема в частині права вимоги заборгованості попереднього кредитора до ОСОБА_1 за постачання гарячої води в розмірі 10920,36 грн.

Представник заявника обґрунтувань правомірності переходу до нового кредитора прав вимоги у розмірі, що є більшим від переданого за договором цесії розміру не навів.

Також, 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір № 603-18 про відступлення права вимоги (цесії), згідно з пунктом 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перелік яких визначений у Додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року №601-18 та від 11 жовтня 2018 року №602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед ПАТ «Київенерго» оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або виникнути після дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтвердженні судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

Відповідно до Додатку №2 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року №603-18 ПАТ «Київенерго» відступило новому кредитору - КП «Київтеплоенерго» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 із сумою основного боргу у розмірі 30734,72 грн (без розшифрування складових цієї суми); інфляційна складова боргу у розмірі 6295,79 грн; судовий збір у розмірі 176,20грн.

ОСОБА_1 заперечує будь-яке відношення до обов`язку сплачувати заборгованість ОСОБА_4 . Представник КП «Київтеплоенерго» у судовому засіданні підтвердив помилковість зазначення у додатку №2 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року №603-18 замість заборгованості ОСОБА_1 заборгованість іншої особи.

Таким чином, представник заявника КП «Київтеплоенерго» не надав доказів, які підтверджують набуття ними права вимоги до ОСОБА_1 у розмірі, який встановлено у судовому наказі та не навів обґрунтувань щодо наявності підстав стосовно переходу до нього права вимоги у розмірі, який перевищує визначений договором цесії розмір.

За таких обставин, апеляційний суд не може визнати обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви КП «Київтеплоенерго» про заміну стягувача у справі за заявою ПАТ «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за наданні послуги з ОСОБА_1 .

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність повноважень Цой Г.М. на підписання заяви про заміну сторони, оскільки її повноваження підтверджені довіреністю, підписаною тимчасово виконуючим обов`язки директора Біндом В.Є. 29 жовтня 2018 року, повноваження якого були підтверджені розпорядженням №914 від 21 грудня 2018 року, колегія апеляційного суду вважає їх безпідставними.

Так, розпорядженням Київського міського голови від 10 квітня 2018 року №229 було покладено на Бінда В.Є. технічного директора комунального підприємства виконання обов`язків директора КП "Київтеплоенерго" з 17 квітня 2018 року, тимчасово до вирішення питання щодо призначення директора. Зазначене розпорядження було розміщене на офіційному сайті Київської міської ради.

Отже, Бінд В.Є. мав повноваження та право підписувати довіреність від 29 жовтня 2019 року, якою уповноважено юрисконсульта 1 категорії відділу з примусового стягнення та банкрутства департаменту з правового забезпечення продажу СП "Енергозбут" КП "Київтеплоенерго" Цой Г.М .

Таким чином, підстави для скасування судового рішення та залишення позову без розгляду з підстав, передбачених статтями 257, 377 ЦПК України, ОСОБА_1 не доведені.

При цьому, за наслідком апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про її обґрунтованість та наявність підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України для скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача за судовим наказом.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача за судовим наказом.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба