Справа № 185/6162/18
Провадження № 4-с/185/18/20
У Х В А Л А

04 грудня 2020 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц Світлани Валентинівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц Світлани Валентинівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , в якій просить визнати неправомірними дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц Світлани Валентинівни щодо розрахунку ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 58481813, починаючи з 24 липня 2018 року; зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який здійснює виконання судового наказу, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 185/6162/18 від 27.08.2018 року, здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментах відповідно до судового рішення, з урахуванням фактично стягнутих з нього коштів, з 24 липня 2018 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався на те, що на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 58481813 з примусового виконання судового наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Його дохід складається із заробітної плати та пенсії за інвалідністю. Однак, державним виконавцем з нього неправомірно стягуються аліменти, розраховані як сума ј частки від заробітної плати та ј части від пенсії, які окремо незаконно збільшувалися до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В результаті чого, відрахування збільшились орієнтовно до 44 % сукупного доходу, а тому збільшилась заборгованість зі сплати аліментів. Вважає дії державного виконавця неправомірними та такими, що порушують права боржника, у зв`язку з чим він змушенийзвернутися до суду зі скаргою.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд скаргиза його відсутності, подану скаргу підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц С.В. у судове засідання не з`явилася, однак, від Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на скаргу, відповідно до змісту начальник відділу просив суд відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю. Крім того, вважає, що справа має розглядатися у позовному провадженні, так як спір виник саме щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів.

У судове засідання представник ОСОБА_2 адвокат Шеретова О.В. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на скаргу, відповідно до змісту якого просила суд відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, а також матеріали виконавчого провадження № 58481813, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 58481813 з примусового виконання судового наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , (як внутрішньо переміщена особа, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Новиковою Л.О. від 26.02.2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 має два доходи, а саме: отримує дохід у ТОВ «Метінвест Холдинг», а також знаходиться на обліку у Маріупольському об`єднаному управління ПФУ Донецької області та отримує пенсію по інвалідності.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Новиковою Л.О. від 04.03.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «Метінвест Холдинг» у розмірі 50% відповідно до заробітної плати з 24.07.2018 року до виплати заборгованості, а у подальшому відповідально до рішення суду.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Новиковою Л.О. від 04.03.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Маріупольському об`єднаному управління ПФУ Донецької області у розмірі 50% від розміру пенсії до виплати суми боргу, починаючи з 24.07.2018 року, а у подальшому відповідально до рішення суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, а саме за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника регулюється розділом ІХ закону України «Про виконавче провадження.

За положеннями статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (стаття 69 Закону).

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків (частина 1, 2 статті 70 Закону).

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (частина 3 статті 70 Закону).

Якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50 відсотків із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів. Заборгованість за минулий час у таких випадках може бути погашена шляхом звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів, визначений судовим рішенням, відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, встановленого СК України на поточну дату.

Положення статті 81 СК та частини третьої статті 181 СК вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку (Постанова ВС України від 5 вересня 2019 року по справі № 760/4569/18-ц).

22 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 335/3166/14-ц, провадження № 61-15901св19 (ЄДРСРУ № 88909519) наголосив, що виконавець повинен стягувати з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже, стягнення з боржника аліментів, збільшеному до мінімального гарантованого розміру здійснюється у випадку, якщо дохід боржника є меншим від гарантованого розміру.

Тому, при розрахунку розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчим документом, необхідно враховувати загальну суму доходу (заробітку) боржника, отриманого від всіх видів його доходу (заробітку) сукупно. У разі, якщо розмір сукупного доходу (заробітку) боржника є меншим мінімального гарантованого розміру, то розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до гарантованого законом розміру.

Інший підхід у правозастосуванні та збільшення розміру аліментів до рівня гарантованого по кожному виду доходу окремо, буде суперечити суті та меті запровадження законодавцем мінімального гарантованого розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 58481813, а також зазначалося у відзиві на скаргу, державним виконавцем за кожним видом доходу боржника утримуються аліменти у розмірі по ј частці доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки-розрахунку заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц Світлани Валентинівни від 16.06.2020 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 18 151,00 грн.

Згідно довідки Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 21.09.2020 року за № 4737/02-16 встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні ПФУ Донецької області та отримує пенсію по інвалідності: липень 2018 року листопад 2018 року по 1 452,00 грн. щомісячно; грудень 2018 року лютий 2019 року по 1 497,00 грн. щомісячно; березень 2019 року 2 702,09 грн.; квітень 2019 року 2 702,08 грн.; травень 2019 року червень 2019 року по 1 497,00 грн.; липень 2019 року листопад 2019 року по 1 564,00 грн.; грудень 2019 року червень 2020 року по 1 638,00 грн. щомісячно; липень 2020 року вересень 2020 року по 1 712,00 грн. Аліменти стягуються у розмірі 50% від пенсії (з грудня 2019 року), а різниця між потрібним розміром аліментів та фактично відрахованим нараховується заборгованість по виплаті аліментів, яка буде стягнута після виконання основного стягнення. Розмір стягнутих аліментів за період з грудня 2019 року по вересень 2020 року включно становить 8 301,00 грн.

Згідно довідки ТОВ «Метінвест Холдинг» від 17.09.2020 року за № 300/06-2.33 встановлено, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Метінвест Холдинг» на посаді диспетчера та отримує заробітну плату: липень 2018 року грудень 2018 року по 2 997,01 грн. щомісячно; січень 2019 року лютий 2019 року по 3 359,26 грн. щомісячно; березень 2019 року квітень 2019 року по 3 342,46 грн. щомісячно; травень 2019 року 6 143,49 грн.; червень 2019 року 1403,31 грн.; липень 2019 року грудень 2019 року по 3 342,46 грн. щомісячно; січень 2020 року 3 788,19 грн.; лютий 2020 року травень 2020 року по 3 790,92 грн. щомісячно; червень 2020 року 6 215,41 грн.; липень 2020 року 2 201,92 грн.; серпень 2020 року 3 783,00 грн. Розмір стягнутих аліментів за період з березня 2019 року по серпень 2020 року включно становить 29 969,83 грн.

Сукупний дохід ОСОБА_1 з липня 2018 року складає: липень 2018 року листопад 2018 року по 4 494,01 грн. щомісячно; грудень 2018 року 4 494,01 грн.; січень 2019 року лютий 2019 року по 4 856,26 грн. щомісячно; березень 2019 року 6 044,55 грн.; квітень 2019 року 6 044,54 грн.; травень 2019 року 7 640,49 грн.; червень 2019 року 2 900,31 грн.; липень 2019 року листопад 2019 року по 4 906,46 грн. щомісячно; грудень 2019 року 4 980,46 грн.; січень 2020 року 5 426,19 грн.; лютий 2020 року травень 2020 року по 5 428,92 грн. щомісячно; червень 2020 року 7 853,41 грн.; липень 2020 року 3 913,92 грн.; серпень 2020 року 5 495,00 грн.

Таким чином, розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 24 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, складає:

липень 2018 року, з 24.07.2018 року по 31.07.2018 року (8 днів) 4 449,01 грн. (сукупний дохід) х 25% = 1 112,25 грн. / 31 день = 35,88 грн. (аліменти за один день) * 8 днів = 287,04 грн.;

серпень 2018 року - 1 112,25 грн. з розрахунку: 4 449,01 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 112,25 грн.;

вересень 2018 року - 1 112,25 грн. з розрахунку: 4 449,01 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 112,25 грн.;

жовтень 2018 року - 1 112,25 грн. з розрахунку: 4 449,01 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 112,25 грн.;

листопад 2018 року - 1 112,25 грн. з розрахунку: 4 449,01 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 112,25 грн.;

грудень 2018 року - 1 123,50 грн. з розрахунку: 4 494,01 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 123,50 грн.;

січень 2019 року - 1 214,07 грн. з розрахунку: 4 856,26 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 214,07 грн.;

лютий 2019 року - 1 214,07 грн. з розрахунку: 4 856,26 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 214,07 грн.;

березень 2019 року - 1 511,14 грн. з розрахунку: 6 044,55 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 511,14 грн.;

квітень 2019 року - 1 511,14 грн. з розрахунку: 6 044,54 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 511,14 грн.;

травень 2019 року 1 910,12 грн. з розрахунку: 7 640,49 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 910,12 грн.;

червень 2019 року - 1 013,50 грн. (50% прожиткового мінімуму для дитини), так як сукупний дохід за червень 2019 року складає 2 900,31 грн., а ј частина від зазначеної суми складає 725,08 грн., що менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

липень 2019 року 1 226,62 грн. з розрахунку: 4 906,46 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 226,62 грн.;

серпень 2019 року 1 226,62 грн. з розрахунку: 4 906,46 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 226,62 грн.;

вересень 2019 року 1 226,62 грн. з розрахунку: 4 906,46 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 226,62 грн.;

жовтень 2019 року 1 226,62 грн. з розрахунку: 4 906,46 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 226,62 грн.;

листопад 2019 року 1 226,62 грн. з розрахунку: 4 906,46 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 226,62 грн.;

грудень 2019 року 1 245,12 грн. з розрахунку: 4 980,46 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 245,12 грн.;

січень 2020 року 1 356,55 грн. з розрахунку: 5 426,19 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 356,55 грн.;

лютий 2020 року 1 357,23 грн. з розрахунку: 5 428,92 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 357,23 грн.;

березень 2020 року 1 357,23 грн. з розрахунку: 5 428,92 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 357,23 грн.;

квітень 2020 року 1 357,23 грн. з розрахунку: 5 428,92 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 357,23 грн.;

травень 2020 року 1 357,23 грн. з розрахунку: 5 428,92 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 357,23 грн.;

червень 2020 року 1 963,35 грн. з розрахунку: 7 853,41 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 963,35 грн.;

липень 2020 року - 1 159,00 грн. (50% прожиткового мінімуму для дитини), так як сукупний дохід за липень 2020 року складає 3 913,92 грн., а ј частина від зазначеної суми складає 978,48 грн., що менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

серпень 2020 року 1 373,75 грн. з розрахунку: 5 495,00 грн. (сукупний дохід) * 25% = 1 373,75 грн.

Сума аліментів, що підлягає сплаті, за період з 24.07.2018 року по 31.05.2020 року складає 28 386,02 грн., згідно вищевказаного розрахунку, зробленого судом.

Сума аліментів, яка фактично стягнута з ОСОБА_1 за період з 24.07.2018 року по 31.05.2020 року складає 27 960,98 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.06.2020 року складає 425,04 грн., а не 18 151,00 грн., як зазначає державний виконавець у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Як встановлено судом, з ОСОБА_1 з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року стягнуто аліменти у розмірі 8 661,84 грн., згідно довідки ТОВ «Метінвест Холдинг» від 17.09.2020 року за № 300/06-2.33 та довідки Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 21.09.2020 року за № 4737/02-16.

Сума аліментів, що підлягає сплаті, за період з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року складає 4 496,10 грн., згідно вищевказаного розрахунку, зробленого судом.

Тому, станом на 01.09.2020 року у ОСОБА_1 виникла переплата зі сплати аліментів у розмірі 4 165,74 грн.

Щодо тверджень державного виконавця про те, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом, а не у порядку подання скарги на дії державного виконавця, слід зазначити наступне.

Визначення юрисдикції спору вже визначено Великою Палата Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року по справі № 201/10328/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у подібній справі вважає, що оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства (ст. ст. 447-453 ЦПК).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (в редакції від 03 серпня 2017 року), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

В той же час, відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 року під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи викладене, суд визнає неправомірними дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц Світлани Валентинівни щодо розрахунку ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 58481813, починаючи з 24 липня 2018 року, а також вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який здійснює виконання судового наказу, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 185/6162/18 від 27.08.2018 року, здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментах відповідно до судового рішення, з урахуванням фактично стягнутих з нього коштів, з 24 липня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 260, 261, 352, 354, 355, 450-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц Світлани Валентинівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц Світлани Валентинівни щодо розрахунку ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 58481813, починаючи з 24 липня 2018 року.

Зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який здійснює виконання судового наказу, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 185/6162/18 від 27.08.2018 року, здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментах відповідно до судового рішення, з урахуванням фактично стягнутих з нього коштів, з 24 липня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко