Ухвала

13 березня 2020 року

м. Київ

справа № 263/16688/17

провадження № 61-16584ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору та договору застави недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору, а також для надання права особі, яка подала касаційну скаргу, звернутися до суду із заявою про поновлення строку та навести інші підстави для його поновлення.

Ухвалами Верховного Суду від 19 грудня 2019 року та від 24 січня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору або його відстрочення відмовлено, продовжено особі, яка подала касаційну скаргу, строк для виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 листопада 2019 року.

Ухвалою від 20 лютого 2020 року клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору задоволено та зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору до 3 590,95 грн. Продовжено особі, яка подала касаційну скаргу, строк на усунення недоліків касаційної скарги.

У пункті 2 розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду ці недоліки було усунуто.

Окрім цього, на виконання ухвали Верховного Суду особа, яка подала касаційну скаргу, надала заяву, у якій на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що конверт, у якому повернуто попередню касаційну скаргу не зберігся. Ураховуючи, що ухвалу про повернення попередньої скарги направлено на його адресу 11 листопада 2019 року, що підтверджується датою, указаною на супровідному листі, то з урахуванням часу на пересилання поштового відправлення, ОСОБА_1 направлено повторну скаргу 15 листопада 2019 року. До попередніх заяв ОСОБА_1 додано копію ухвали Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року та копію супровідного листа Верховного Суду від 11 листопада 2019 року. Також, ОСОБА_1 зазначає, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Однак, доходу у особи, яка подає касаційну скаргу, недостатньо для сплати судового збору у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги). Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги), для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 390, 394, 395 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги),

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року та постанови Донецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 263/16688/17.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області цивільну справу № 263/16688/17 за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору та договору застави недійсним.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги), у строк до 17 квітня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат