Справа № 462/5836/19 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/811/1005/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремета Н.О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 14 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, стягнення аліментів на повнолітнього сина, яки продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

11 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 31.07.1993 року між сторонами було укладено шлюб, у якому у них народилось троє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати з нею. 15.02.2018 року за її заявою Залізничним районним судом м. Львова було видано судовий наказ № 462/360/18 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_4 дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнув повноліття. Тому, з урахуванням того, що син досягнув повноліття, з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти лише на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для утримання неповнолітньої доньки, забезпечення достатнього рівня її життя, та є, на її думку, підставою для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Відповідно до умов договору "Про надання освітніх послуг" № 152-12 від 02 серпня 2018 року, укладеного між нею та Національним університетом "Львівська політехніка", син ОСОБА_3 є студентом другого курсу Інституту економіки та менеджменту Національного університету "Львівська політехніка". Форма навчання - денна, рівень вищої освіти - бакалавр, навчання здійснюється за плату, термін закінчення навчання червень 2022 року, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 58020,00 грн. Відтак, відповідач повинен відшкодувати їй половину понесених нею у період з 02.08.2018 року по 02.09.2019 року додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 , який в той час був неповнолітнім, що становить 13 125,00 грн. Враховуючи, що після досягнення повноліття син продовжує навчання у Інституті економіки та менеджменту Національного університету "Львівська політехніка" на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, просила стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 4000 грн. щомісячно. Зазначила, що можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у такому розмірі підтверджується фактичним витратам відповідача та способом його життя, зокрема тим, що у період 2017-2019 рр. відповідач набув у власність автомобіль RENAULT MASTER, 2014 року випуску, автомобіль MERCEDES-BENZ CLS 320 CDI, 2006 року випуску, автомобіль BMW Х5, 2017 року випуску, автомобіль PEGEOT 3008, 2017 року випуску, автомобіль RENAULT CLIO, 2013 року випуску, нежитлові приміщення, площею 81,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення, площею 18,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , 1/2 частку квартири, площею 53,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, відповідач уклав з ПАТ АКБ "Львів" Генеральний кредитивний договір №14/В/2017 від 31.07.2017 року, відповідно до якого розмір основного зобов`язання складає 7 500 000 грн, що свідчить про матеріальну спроможність ОСОБА_1 обслуговувати даний кредит. Також, протягом 2018-2019 років відповідач багаторазово перебував закордоном, у тому числі з метою відпочинку.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, стягнутих на підставі наказу Залізничного районного суду м. Львова від 15.02.2018р. № 462/360/18 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 11.09.2019р. і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4000 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 11.09.2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 13125 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років, оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років, суд першої інстанції виходив з того, що він має змогу сплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі, оскільки систематично виїжджає за кордон, у тому числі з метою відпочинку та те, що згідно інформації АТ АКБ «Львів» ним здійснювались банківські операції по погашенню та обслуговуванню кредиту. Однак, судом не враховано, що кредитні кошти, отримані у АТ АКБ «Львів» не є його доходом, а виконання зобов`язань за кредитом потребує від нього значних щомісячних витрат. Вважає, що спрямування кредитних коштів на розвиток бізнесу чи отримання будь-яких інших доходів не свідчить про те, що він має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у визначеному судом розмірі. Визначивши розмір аліментів на утримання сина в розмірі 4000 грн, суд першої інстанції не врахував, що позивачка ОСОБА_2 витрачає значні кошти на свій розсуд, зокрема, на навчання дітей у приватних навчальних закладах, охорону будинку приватною охоронної фірмою, тощо. Крім того, поза увагою суду залишилося те, що на даний час позивачка володіє житловим будинком площею понад 400 кв. м та трьома земельними ділянками у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що є підтвердженням того, що вона має фінансову можливість також нести витрати на утримання дітей. Крім того, відповідно до ст. 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей в період їх навчання закон покладає на обох батьків. Тому, визначений судом розмір аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 4 000 грн вважає необгрунтованим.

Просить рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина змінити та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 11.09.2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років.

24.04.2020 року позивач ОСОБА_2 електронною поштою за вх.№ 10444 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила, що визначений судом розмір аліментів на утримання повнолітнього сина є справедливим та обґрунтованим, таким, що цілком відповідає реальним доходам та фактичним витратам відповідача. Крім того, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина та відповідає його потребам, оскільки син є студентом, навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати, отримувати доходи та самостійно себе забезпечувати. Згідно інформації АТ АКБ «Львів» про рух грошових коштів по рахунках, відкритих на ім`я відповідача, у період нарахування та сплати ним аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітної плати на двох дітей із заробітної плати 5000 грн., відповідачем здійснювалися банківські операції на загальну суму 4 111 654,59 грн (рахунок НОМЕР_1 ), а також банківські операції на загальну суму 119 286,28 дол США (рахунок НОМЕР_2 ). Крім того, відповідач, виконуючи умови кредитного договору, сплачує в користь АТ АКБ «Львів» щомісячно грошові кошти у розмірі, еквівалентному кільком тисячам доларів США, а в окремі місяці суми, що перевищують 10000 дол США. Наведене підтверджує можливість відповідача сплачувати аліменти на повнолітнього сина у розмірі 4000 грн щомісячно. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення суду залишити без змін.

27.04.2020 року третя особа - повнолітній син сторін ОСОБА_3 , на утримання якого на період навчання підлягають стягненню аліменти, надав суду пояснення за вх.№ 10741, у якому зазначив, що визначений судом розмір аліментів на його утримання є справедливим та обґрунтованим, таким, що відповідає реальним доходам його батька. Зазначив, що згідно наказу Залізничного районного суу м.Львова від 15ю02.2018 року батько сплачував на його утримання аліменти у мінімально допустимому розмірі, який в період з лютого 2018 року по серпень 2019 року становив на день лише 37 грн 24 коп, тому сплачувані батьком аліменти навіть на половину не покривали його базових потреб у повноцінному харчуванні та не враховували усі інші його потреби - на придбання одягу та витрат, пов`язаних з його розвитком. Усі витрати по його утриманню несла в основному тільки його матір. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_4 /а.с. 17/.

На підставі судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 15.02.2018 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області з відповідача проводилося стягнення аліментів на утримання дітей сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття /а.с. 20-21/.

04.09.2019 року син сторін ОСОБА_4 досягнув повноліття, продовжує навчатися на денній формі навчання у Інституті економіки та менеджменту Національного університету "Львівська політехніка", що підтверджується довідкою Національного університету "Львівська політехніка" від 03.09.2019 року № 69 (а.с.50).

Відповідно до умов договору "Про надання освітніх послуг" № 152-12 від 02 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та Національним університетом "Львівська політехніка", навчальний заклад взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітні послуги сину сторін ОСОБА_3 на денній формі навчання за спеціальністю 072 Фінанси, банківська справа та страхування, рівень вищої освіти - бакалавр, термін закінчення навчання червень 2022 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 58 020,00 грн (а.с.48,49).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання у розмірі 4000 грн на місяць, районний суд виходив того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, що підтверджується його майновим станом та рівнем його життя. Зокрема, суд зіслався на витяги з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ щодо зареєстрованих за відповідачем транспортних засобів, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, виписок з АТ АКБ «Львів», витягу щодо перетину відповідачем державного кордону України із зазначенням мети такого перетину /а.с. 56-70, 100-132, 159, 161/ Крім того, суд врахував, що син сторін ОСОБА_4 є студентом денної форми навчання, тому не має змоги працювати та самостійно отримувати доходи.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, та що не заперечується відповідачем, у період 2017-2019 рр. такий набув у власність автомобіль RENAULT MASTER, 2014 року випуску, автомобіль MERCEDES-BENZ CLS 320 CDI, 2006 року випуску, автомобіль BMW Х5, 2017 року випуску, автомобіль PEGEOT 3008, 2017 року випуску, автомобіль RENAULT CLIO, 2013 року випуску, нежитлові приміщення, площею 81,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення, площею 18,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , 1/2 частку квартири, площею 53,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, відповідач уклав з ПАТ АКБ "Львів" Генеральний кредитивний договір №14/В/2017 від 31.07.2017 року, відповідно до якого розмір основного зобов`язання складає 7 500 000 грн (сім мільйонів п`ятсот тисяч), що свідчить про матеріальну спроможність ОСОБА_1 здійснювати погашення кредиту в такому розмірі.

Враховуючи положення ст.182 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення, суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, на думку колегії суддів, підставно не обмежився розміром заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки матеріали справи містять докази того, шо витрати відповідача перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 в її користь аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 11.09.2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років, колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 14 лютого 2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення в її користь аліментів наутримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4000 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону, на час його навчання, починаючи з 11.09.2019 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07.05.2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.