Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/1230/2020

Справа № 229/3463/20

14 грудня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

голо вуючого судді Лебеженка В.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дружківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дружківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її колишній чоловік ОСОБА_3 .

Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із будинку в якому вони фактично мешкали та який він заповідав на її ім`я. А також банківський вклад у АТ КБ «Приватбанк» у сумі 14095,33 грн.

Приватним нотаріусом було заведено спадкову справу, але усно вона їй роз`яснила, що без встановлення факту спільного проживання банківський вклад, який залишився у ОСОБА_3 вона не отримає.

З ОСОБА_3 вона стала проживати однією сім`єю в його будинку АДРЕСА_1 , з 18 березня 1996 року. 21 грудня 2011 року вони офіційно зареєстрували шлюб.

Однак, 26 липня 2013 року вона за бажанням чоловіка погодилась на розірвання шлюбу для того, що він мав можливість отримувати субсидію. Фактично вони продовжували мешкати разом та вести спільне господарство до самої смерті ОСОБА_3 .

Просить суд, встановити факт, що вона проживала однією сім`єю не менше 5 років з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 26 липня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 10 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

01 вересня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засідання позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав на адресу суду заяву про можливий розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячі з наступного.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, який було зареєстрована 21 грудня 2001 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №414 (а.с.6).

26 липня 2013 року, шлюб зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до договору №SAMDNWFD100, ОСОБА_4 мав вклад «Стандарт» строковий на 5 міс. (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 помер у м.Дружківка, Донецької області (а.с.8).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого, на випадок його смерті зробив наступне розпорядження, належний йому на праві особистої власності, житловий будинок АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_1 (а.с.11).

Окрім зазначено, судом встановлено, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , вони продовжували мешкати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство та мали спільний бюджет, в період з 26 липня 2013 року і по день його смерті

Так , в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підтвердили в судовому засіданні, що дійсно з 26 липня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, і по день його смерті.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Як встановлено, судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_9 залишилась спадщина у вигляді недоотриманих грошових коштів.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Отже, позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_3 в період з ІНФОРМАЦІЯ_4 та по день його смерті, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За встановлених обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дружківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала однією сім`єю не менш 5 років з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 26 липня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті 14 грудня 2020 року.

Повний текст рішення суду складено 24 грудня 2020 року.

Суддя: В.О.Лебеженко