Провадження № 2/752/7634/20
У Х В А Л А

20.11.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Оджубейської Д.І.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання зобов`язань припиненими за угодою,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання зобов`язань припиненими за угодою.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить суд визнати припиненими зобов`язання за Угодою №347420 від 24.03.2011 року, уклалденою між ОСОБА_1 та ТОВ «АВТОПРОСТО», у зв`язку з фактичним виконанням умов угоди з 10.01.2015 року.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №625518723, відкритому постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №199/2258/18, виданого 25.03.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТОПРОСТО» суми заборгованості у розмірі 106 674,72 гривні до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Свою заяву позивач обгрунтовує тим, що 06.12.2020 р. між ТОВ «АВТОПРОСТО» та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 був укладений Договір поруки б/н, відповідно до якого останні зобов`язались солідарно відповідати за виконання зобов`язань за Угодою №347420. Однак, не зважаючи на припинення зобов`язань за вказаною Угодою. що оскаржується позивачем в судовому порядку, державним виконавцем з поручителя ОСОБА_2 проводиться стягнення грошових коштів, що призведе по порушення її майнових справ, в зв`язку з чим вжиття заходів забезпечення позову є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії;встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання зобов`язань припиненими за угодою.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні №625518723, відкритому постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №199/2258/18, виданого 25.03.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТОПРОСТО» суми заборгованості у розмірі 106 674,72 гривні до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Тобто, позивач просить зупинити стягнення на підставі судового рішення, що проводиться з ОСОБА_2 , яка не є стороною у даній справі, і такі стягнення не можуть в подальшому ускладнити, або унеможливити виконання рішення суду у спорі за позовом позивача ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ПРОСТО» про припинення зобов`язань за договором.

Крім того, такий спосіб забезпечення позову фактично призведе до зупинення виконання судового рішення, яке є обов`язковим для виконання та набрало законної сили, що суперечить вимогам закону.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання зобов`язань припиненими за угодою - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: