233 № 233/282/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача -
представника позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шамардін Володимир Миколайович, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
21 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє адвокат Шамардін В.М., до відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач зазначив, що на підставі договору купівлі продажу будинку від 15 січня 2020 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 січня 2020 року йому належать житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Через деякий час після укладання угоди з придбання житлового будинку позивачу стало відомо, що в будинку зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у зазначеному будинку не проживає та відповідно до договору купівлі-продажу будинку повинна була знятися з обліку до 17 січня 2020 року, але цього не зробила. Реєстрація ОСОБА_2 у будинку має наслідком порушення прав позивача як власника, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач, представник позивача не з*явилися, при цьому представником позивача до суду подані заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 38, 40).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 січня 2020 року та договору купівлі продажу земельної ділянки від 15 січня 2020 року позивачу належать будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за вказаною адресою (а.с.3-6), що також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с. 7-9).
У зазначеному будинку АДРЕСА_1 , як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника №5» від 15 січня 2020 року № 40, зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.9).
Пунктом 6 договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 січня 2020 року передбачено, що ОСОБА_2 має знятись з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , в строк до 17 січня 2020 року.
Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника №5» від 20 січня 2020 року, ОСОБА_2 зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , але за зазначеною адресою не мешкає, особистих речей ОСОБА_2 у будинку немає, що своїми підписами засвідчили свідки - сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 10).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Приймаючи до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 не знялась з реєстраційного обліку в строки що передбачені договором купівлі-продажу житлового будинку від 15 січня 2020 року, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє ОСОБА_5 та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного жилого будинку.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені та інтересах якого діє адвокат Шамардін Володимир Миколайович (місце здійснення адвокатської діяльності: Донецька область, м. Костянтинівка, бульвар Космонавтів, буд. 1, оф.3) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 березня 2020 року.

Суддя