ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/991/20 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Категорія - 301030000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

з участю сторін - представника відповідача АТ "Альфа-Банк" адвоката

Панченка Д.В., представника позивача ОСОБА_1

адвоката Бурка О.В.,

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа - Банк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Іванісіка Сергія Васильовича, Акціонерного товариства "Альфа - Банк" про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та поновлення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "Укрсоцбанк" та його правонаступникам вчиняти дії з відчуження третім особам права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 97,3 кв.м, номер запису про право власності 31231437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування даної заяви зазначив, що ним подано позов до Державного реєстратора Іванісіка С.В., Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та поновлення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно й не вжиття заходів забезпечення даного позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення в даній справі.

Увалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року вказану заяву задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "Укрсоцбанк" та його правонаступникам вчиняти дії з відчуження третім особам права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 97,3 кв. м, номер запису про право власності 31231437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Копію ухвали направлено учасникам справи та у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області для негайного виконання.

В апеляційній скарзі АТ "Альфа - Банк" просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною, постановленою з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ненадання судом належної правової оцінки тій обставині, що заявником не подано жодного доказу, який підтверджує намір відповідача вчинити дії щодо спірного нерухомого майна.

На думку апелянта, такий спосіб забезпечення позову, як заборона вчиняти дії з відчуження квартири третім особам, неспівмірний з предметом заявленого позову, а свідчить про зловживання позивачем процесуальними правами з метою позбавлення кредитора можливості захистити його майнове право.

Вказує, що АТ "Укрсоцбанк" на даний час є правомірним власником квартири та має право розпоряджатися даним майном на власний розсуд.

Звертає увагу, що всупереч ч. 7 ст. 153 ЦПК України судом першої інстанції у своїй ухвалі не вирішено питання щодо зустрічного забезпечення.

У своєму відзиві позивач ОСОБА_1 відносно задоволення апеляційної скарги заперечує, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, а прийняту судом ухвалу - такою, що відповідає вимогам закону. Зазначає, що звернувся до суду за захистом своїх прав на квартиру, яка є його єдиним житлом, і яка державним реєстратором була неправомірно зареєстрована за Банком в період дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Вважає обраний вид забезпечення позову співмірним із способом захисту порушеного права, оскільки за час розгляду справи спірна квартира (його єдине житло), може бути відчужена Банком, за яким зареєстрована і який на даний час має всі права на цю квартиру, третім особам, які набудуть прав добросовісних набувачів і витребувати спірне житло з їх володіння буде неможливим або утрудненим.

У судовому засіданні представник апелянта АТ "Альфа - Банк" Панченко Д.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Бурко О.В. апеляційної скарги не визнав з підстав, наведених у письмовому відзиві; просив залишити її без задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу прийняття державним реєстратором Іванісіком С.В. рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (квартиру) за АТ "Укрсоцбанк"; поновлення права власності ОСОБА_1 шляхом поновлення запису про державну реєстрацію за ним права власності на вказану квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася з заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 154 ЦПК України: суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір щодо права власності на квартиру, яке (право) зареєстроване за Банком, та наявності загрози відчуження останнім нерухомого майна третім особам, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що зроблений з урахування вимог закону та зроблений на підставі наявних у справі доказів.

Встановивши, що 29.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Іванісіка С.В. і АТ"Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк" про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності Банку на передану ним в іпотеку квартиру, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з урахуванням предмету даного спору існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а вид забезпечення позову повністю відповідає (є співмірним) з заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом належної правової оцінки відсутності доказів, які підтверджують намір кредитора вчинити дії спрямовані на відчуження предмету іпотеки, колегія суддів відхиляє, оскільки оскільки сам по собі факт реєстрації за Банком спірної квартири, свідчить про те, що будучи власником спірного майна на даний час, Банк вправі розпорядитися нею на власний розсуд та відчужити третім особам, що стверджується й доводами апеляційної скарги, де зазначається про правомірність власності на квартиру та про порушення внаслідок постановлення ухвали права на розпорядження даним майном.

Відхиляє колегія суддів і доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності обраного способу забезпечення позову з предметом заявленого позову, оскільки враховуючи існуючий спір про право власності на квартиру, співмірним заходом забезпечення даного позову буде саме заборона вчиняти певні дії зі спірним майном до ухвалення судового рішення по даній справі, так як існує ризик його відчуження на користь третіх осіб і невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії з відчуження майна може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову. Крім того, немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно залишається в його власності, а можливість розпоряджатися обмежується лише на певний час.

Підлягають відхиленню колегією суддів й доводи апеляційної скарги в частині не вирішення судом першої інстанції питання зустрічного забезпечення, так як зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд не вбачав підстав для застосування зустрічного забезпечення. Крім цього, колегія суддів звертає увагу апелянта, що застосування судом зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи зміст позовних вимог та існування між сторонами реального спору, а також - наявної у відповідача можливості самостійно розпорядитися спірною квартирою, доводи заявника щодо можливості утруднення чи неможливості виконання судового рішення в майбутньому є обґрунтованими, а відтак - існують передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 374 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала прийнята з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги АТ "Альфа-Банк" висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що передбачених законом підстав для її скасування, немає.

Керуючись ст.ст. 35 ч.ч. 1, 3; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 2, 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа - Банк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2019 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 28 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді