Справа 206/3909/20
Провадження 2/206/1030/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 грудня 2020 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитом,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача.

28.02.2020 представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 01.09.2017р. між АТ АКБ "Конкорд" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом надання підписаної позичальником Заяви про приєднання до Публічного договору комплексного обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ "АКБ "Конкорд" №22968-МПК та акцептованої банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 150000грн. терміном з 01.09.2017 по 31.08.2018 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 39% річних. Підписавши Заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "АКБ "Конкорд" на умовах, зазначених в Публічному договорі та розміщених на офіційному сайті ПАТ АКБ "Конкорд", а також підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами позивача та погоджується з ними. Відповідно до кредитного договору банк надав клієнту споживчий кредит на задоволення поточних потреб, оплату послуг АТ "АКБ "Конкорд" та супутніх послуг.05.09.2017 ОСОБА_1 отримав у позивача платіжну картку № НОМЕР_2 . Згідно умов кредитного договору ПАТ «АКБ «КОНКОРД» 01.09.2017 року надав ОСОБА_1 суму кредиту (овердрафту) з кредитним лімітом в сумі 150000.00грн. строком 12 місяців, під 39 річних, форма надання кредиту за продуктом: перерахування кредитних коштів на картковий рахунок. Картка боржника працювала у пільговому періоді до 31.10.2017 року. Станом на 28.09.2017 року заборгованість боржника складала 148569,16грн, яку він повинен був сплатити до 31.10.2017 року, щоб залишатися в пільговому періоді. За період з 01.10.2017р. до 29.12.2018р. заборгованість погашалась частково, у зв`язку з чим відсотки були нараховані за стандартною ставкою 39% річних. Так, за період з 01.01.2019р. по 31.01.2019 року сума нарахованих відсотків склала 3870,15грн., строк сплати до 28.02.2019 року. В лютому 2019 року відсотки у розмірі 3870,15грн. не були сплачені, тому 01.03.2019 року були перенесені на рахунок простроченої заборгованості за відсотками. В подальшому усі нараховані відсотки по строку були перенесені на рахунок простроченої заборгованості. У зв`язку з тим, що до закінчення строку дії кредитного договору, до 31.08.2018 року, клієнт не погасив кредитну заборгованість, 02.09.2018р. сума основного зобов`язання (150000,00грн) була винесена на рахунок простроченої заборгованості. 28.12.2019 року клієнтом було частково погашено заборгованість, після чого сума основного боргу склала 89273,41грн. після цього погашення клієнтом заборгованість не відбулось. Станом на 25.08.2020 року заборгованість за кредитним договором №29093-МПК від 01/09/2017 року складає: - прострочений борг за кредитом -89273,41грн.; плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості 97228,12грн., санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором 93683,64грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КОНКОРД» ( НОМЕР_4 в АТ «АКБ «КОНКОРД» , МФО 307350) заборгованість у сумі: 280185,17 гривень (двісті вісімдесят тисяч сто вісімдесят п`ять гривень сімнадцять коп..), з яких: прострочений борг за кредитом 89273,41грн.; плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості 97228,12грн.; санкція за порушення зобов`язань за кредитним договором 93683,64грн. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача ОСОБА_1

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2020 по даній справ було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 78).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 80).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через розміщення оголошення на сайті «Судова Влада» (а.с. 88). також в матеріалах справи є конверт який направлявся на адресу відповідача і був повернутий до суду з поштового відділення з відміткою «адресат не проживає» (а.с. 84,85). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

01.09.2017р. між банком та ОСОБА_1 було укладено договір платіжної картки №29093-МПК шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки, на підставі якої ОСОБА_1 було відкрито рахунок № UA.68307350.201925601 (а.с. № 23).

05.09.2017р. ОСОБА_1 було отримано платіжну картку № НОМЕР_2 , про що свідчить письмова розписка клієнта (а.с. №25).

01.09.2017р. між ПАТ "АКБ "Конкорд" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної позичальником заяви про приєднання до Публічного договору комплексного обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ "АКБ "Конкорд" №29093-МПК та акцептованої банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 150 000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 39% річних. З підписанням відповідної заяви, відповідач підтвердив, що він розуміє та погоджується, зокрема, з тим, що за умови підписання цієї заяви про надання кредиту ним, підписання та скріплення печаткою зі сторони банку та надання кредиту (що разом вважається акцептом банку, ця заява разом з графіком платежів/розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, публічним договором та Тарифами Банку складають кредитний договір, строк дії якого зазначений в Розділі 13 цієї Заяви в графі - строк кредиту (а.с. №21-22).

Згідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень ст. 223 та ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання обох сторін, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України ).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ АКБ "Конкорд"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №29093-МПК від 01.09.2017р. станом на 25.08.2020р. заборгованість відповідача за кредитним договором N29093-МПК від 01.09.2017р., яка складається: - прострочений борг за кредитом -89273,41грн.; плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості 97228,12грн., санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором 93683,64грн. (а.с. 53-57).

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості (а.с.№ 53-57), який долучений до позовної заяви. Відповідність розрахунку не була спростована відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при винесені рішення суд керується розрахунком позивача.

Крім того, надана позивачем виписка з особового рахунку відповідача вказує на отримання відповідачем платіжної картки, використання кредитних коштів та часткового погашення заборгованості, проте свої зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість (а.с. №36-52).

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012р. № 578/5.

Факт користування відповідачем кредитними коштами з використання платіжного засобу не спростовано відповідачем іншими належними доказами. Матеріали справи не містять даних, щодо незаконного зняття коштів з використанням кредитної картки та незаконну видачу кредитної карти на її ім`я ОСОБА_1 третім особам.

Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок та користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020р. справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20.

За вих. №517 від 14.04.2020р. позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу про сплату заборгованості, в якій вимагав негайно сплатити заборгованість за договором №29093-МПК від 01.09.2017р. та перерахувати кошти на рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с. № 58). Відповідна вимога не була отримана відповідачем (а.с. №59).

Отже, заборгованість відповідача за тілом кредиту у розмірі 89273,41 грн. та заборгованість за порушення зобов`язання за кредитним договором у розмірі 93683,64грн. знайшла своє підтвердження під час розгляду справи та її розмір є доведеним позивачем належними та допустимими доказами, тобто відповідачем було порушено право позивача на повернення кредитних коштів, чим порушено вимоги ст. ст. 1049, 1054 ЦК України. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 89273,41грн. та заборгованість за порушення зобов`язання за кредитним договором у розмірі 93683,64грн. а отже позовні вимоги АТ "АКБ "Конкорд" в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості по платі за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості 97228,12 грн. в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за кредитним договором №29093-МПК від 01.09.2017р. посилався на Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "АКБ "Конкорд" та Тарифи обслуговування елітних банківських платіжних карток ПАТ "АКБ "Конкорд", як невід`ємні частини укладеного між банком та відповідачем договору.

Частина ч.6 ст.81 ЦПК України визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у Заяві про надання кредиту/кредитний договір №29093-МПК від 01.09.2017р., яка була підписана ОСОБА_1 , в розділі 13 "Параметри кредиту", не містяться умови щодо зобов`язань позичальника по сплаті заборгованості за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості. (а.с. №22зв).

Також, між банком та позичальником ОСОБА_1 було підписано Додаток №1 до Заяви про надання кредиту/кредитний договір №29093-МПК від 01.09.2017р. "Розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки за обраним видом кредиту", який також не містить погоджених позичальником розміру вартості послуги за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості (а.с.№22зв).

Так, в позовній заяві позивач зазначає, що згідно п.8.4. Тарифів банку, які є додатком до кредитного договору, на суму простроченої заборгованості нараховується: плата за супроводження простроченої /несанкціонованої заборгованості (від суми заборгованості, відсотків на день) складає 7% на місяць чи 84% річних та санкції за порушення строків погашення заборгованості 84 % річних + 10 грн. за кожний день.

Дослідивши надані позивачем до позовної заяви Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "АКБ "Конкорд" та Тарифи обслуговування елітних банківських платіжних карток ПАТ "АКБ "Конкорд" судом встановлено, що дані документи не містять підпису відповідача, а доказів того, що саме така редакція Договору та Тарифів діяла на момент укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору №29093-МПК від 01.09.2017р. та в подальшому їх умови не змінювались, матеріали справи не містять.

Крім того, суд зауважує, що надані Тарифи взагалі не містять пункту 8.4 згідно умов якого позивач розраховує плату за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості (від суми заборгованості, відсотків на день) в розмірі 7% на місяць чи 84% річних та санкції за порушення строків погашення заборгованості в розмірі 84 % річних + 10 грн. за кожний день. В свою чергу, згідно пункту 11 Тарифів - розмір плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості (від суми заборгованості, відсотків на день) встановлено в іншому розмірі - 0,10%, порядок сплати - списання з рахунку, умов щодо встановлення санкції за порушення строків погашення заборгованості Тарифи взагалі не містять (а.с.58).

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надану редакцію Тарифів банку розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про надання кредиту/кредитний договір №29093-МПК від 01.09.2017р., а також відсутність у підписаних позичальником Заяві про надання кредиту та Розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки за обраним видом кредиту погоджених позичальником умов розміру вартості послуги за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості та санкцій за порушення зобов`язань, суд дійшов висновку, що при укладені договору сторони не обумовили у письмовому вигляді умови кредитування - розмір вартості послуги за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості та санкції за порушення зобов`язань, порядок та розмір їх нарахування.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів").

Згідно з пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996р. №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013р. у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

В даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 позивач дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 14.08.2019р. у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18), від 21.08.2019р. у справі № 643/5386/17-ц (провадження № 61-2699св18), від 16.08.2019р. у справі №595/290/17-ц (провадження № 61-29972св18), які в силу ч.2 ст.416 ЦПК України є обов`язковими для застосування судами в аналогічних правовідносинах.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги АТ АКБ "Конкорд" підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 89273,41 грн. та заборгованість за порушення зобов`язання за кредитним договором у розмірі 93683,64грн.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по платі за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості 97228,12грн., не ґрунтуються на умовах договору, а тому не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно ст.. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» ( НОМЕР_4 в АТ «АКБ «КОНКОРД», , МФО 307350) заборгованість за кредитним договором №29093-МПК в розмірі 182957,05грн., яка складається із: 89273,41грн. прострочений борг за кредитом; 93683,64грн. санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» ( НОМЕР_4 в АТ «АКБ «КОНКОРД», , МФО 307350) понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4202,77грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення,має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 травня 2021 року.

Суддя А.О. Сухоруков