С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
________________________________________________________________________________
Провадження №4-с/760/176/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

20 листопада 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Заінтересована особа: ОСОБА_1 .

ІІ. Описова частина

19.08.2020 Стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернуся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, Заінтересована особа: ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги Стягувач зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. з 05.02.2019 перебуває виконавчий лист №2-617/12 виданий 04.09.2012 Апеляційним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №013/08-21/167М від 25.08.2005, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 у розмірі 1200393,59 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки б/н від 26.08.2005, а сааме на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 (1/2 частина) та ОСОБА_1 (1/2 частина), шляхом продажу премету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої нормами Закону України «Про виконавче провадження».

23.04.2019 приватним виконавцем Телявським А.М. було проведено опис і арешт заставного нерухомого майна боржника ОСОБА_1 (1/2 частина квартири АДРЕСА_1 ).

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем Телявським А.М. було встановлено, що за адресою місцезнаходження предмету іпотеки з 23.04.2013 зареєстрована малолітня особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через відсутність подальших дій щодо звернення стягнення на предметі іпотеки Стягувач направив приватному виконавцю клопотання щодо здійснення подальших дій по виведенню предмета іпотеки на реалізацію.

15.05.2020 на адресу Стягувача надійшов лист-повідомлення приватного виконавця Телявського А.М. від 04.05.2020 №3012, яким Стягувачу відмовлено у вчиненні дій щодо виведення предмету іпотеки на ДП «Сетам» з посиланням на порушення законних прав неповнолітньої особи ОСОБА_4 , вимог п. 3 Розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 та відсутністю дозволу Органу опіки та піклування - Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА у м. Києві на реалізацію предмета іпотеки.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» вважає, що рішення приватного виконавця не ґрунтується на положеннях законодавства та порушує права банку, як Стягувача, а тому просить задовольнити скаргу.

19.08.2020 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

25.08.2020 на адресу суду від приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. надійшли пояснення по суті скарги, в яких він зазначає, що в даному випадку позбавлений права самостійно вирішувати питання про можливість передачі іпотечного майна на реалізацію, у зв`язку з чим поклався на розсуд суду.

15.10.2020 до суду надійшла заява представника Стягувача про розгляд справи без її участі, в якій скаргу підтримано в повному обсязі.

20.11.2020 представником приватного виконавця та представником Стягувача подано заяви про розгляд скарги без їх участі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про можливість розгляду скарги без участі сторін, на підставі письмових доказів наявних в матеріалах справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. з 05.02.2019 перебуває виконавчий лист №2-617/12 виданий 04.09.2012 Апеляційним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №013/08-21/167М від 25.08.2005, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 у розмірі 1200393,59 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки б/н від 26.08.2005, а сааме на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 (1/2 частина) та ОСОБА_1 (1/2 частина), шляхом продажу премету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої нормами Закону України «Про виконавче провадження».

05.02.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. відкрито виконавче провадження №58288215.

23.04.2019 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) Боржника.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем Виконавчого округу м. Київ Телявським А.М. встановлено, що за адресою місцезнаходження предмету іпотеки: АДРЕСА_1 , з 23.04.2013 зареєстрована малолітня особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.03.2020 приватним виконавцем Телявським А.М. направлено до Солом`янської районної державної адміністрації у м. Києві запит про надання дозволу на реалізацію 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Листом Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації 22.04.2020 приватному виконавцю було відмовлено у наданні дозволу на реалізацію 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що буде порушено житлові права малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник направив приватному виконавцю клопотання щодо здійснення подальших дій по виведенню предмета іпотеки на реалізацію.

15.05.2020 на адресу Стягувача надійшов лист-повідомлення приватного виконавця Телявського А.М. від 04.05.2020 №3012, яким Заявнику відмовлено у вчиненні дій щодо виведення предмету іпотеки на ДП «Сетам» з посиланням на порушення законних прав неповнолітньої особи ОСОБА_4 , вимог п. 3 Розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 та відсутністю дозволу Органу опіки та піклування - Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА у м. Києві на реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України « Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дана норма Конституції України кореспондується зі ст.321 ЦК України, згідно якої право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 177 СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Відповідно до п. 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012року №512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд не має права зобов`язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом « Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть суперечити законодавству України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, у тому числі, таких засад, як верховенства права;обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності;гласності та відкритості виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи підстави для звернення до суду представник Стягувача зазначив, що дитина була зареєстрована в іпотечній квартирі без згоди банку, як іпотекодержателя, після укладення договору, що суперечить його умовам.

Крім того, на даний час прийнято нормативний акт про заборону реєстрації малолітніх дітей іпотекодателем після передачі квартири в іпотеку.

Виходячи з цього, Стягувач вважає дії іпотекодавця по реєстрації дитини в спірній квартирі незаконними, а реєстрацію такою, що не є перешкодою для звернення стягнення на квартиру, як предмет іпотеки.

У пункті 9 ч.3 ст.129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки регулюється ст.ст.33, 39, 41 Закону України « Про іпотеку».

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 02 жовтня 2019 року в справі № 754/15589/14-ц / провадження № 61-3066св19 / попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається у разі саме звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, оскільки такі дії є кінцевою стадією виконання рішення суду.

Верховний Суд зазначає, що така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).

Таким чином, при примусовому виконанні рішення суду шляхом накладення арешту та реалізації арештованого майна, а саме іншого рішення суду, ніж звернення стягнення на предмет іпотеки, згода органу опіки та піклування є обов`язковою. У випадку ж виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки згода органу опіки та піклування є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Виходячи з зазначеного, суд вважає, що бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. в частині не здійснення ним дій по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль» - 1/2 частини житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» (через ДП «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна) без отримання згоди від Органу опіки та піклування - неправомірною.

За таких обставин суд вважає за доцільне зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження №58288215 здійснити дії по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль» - 1/2 частини житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» (через ДП «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна) без отримання згоди від Органу опіки та піклування.

Що стосується вимог про усунення порушених прав Заявника шляхом зобов`язання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження №58288215 визначити актуальну ринкову вартість майна Боржника ОСОБА_1 частини житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації, то вони задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

06.06.2019 ТОВ «Приватна експертна служба» було складено звіт про оцінку 1/2 частини квартири №5, загальною площею 44,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, ринкова вартість майна боржника ОСОБА_1 1/2 частини житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 є визначеною, а тому у задоволенні вищевказаних вимог слід відмовити.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд вирішив:

1.Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича в частині не здійснення ним дій по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль» - 1/2 частини житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» (через ДП «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна) без отримання згоди від Органу опіки та піклування.

Зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича в рамках виконавчого провадження №58288215 здійснити дії по виведенню іпотечного майна АТ «Райффайзен Банк Аваль» - 1/2 частини житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» (через ДП «Сетам» або іншу систему електронних торгів діючу на час передачі майна) без отримання згоди від Органу опіки та піклування.

У задоволенні решти вимог відмовити.

2.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: