Справа № 214/530/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 квітня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді - Малаховська І.Б.,
за участю секретаря - Перог Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу № 214/530/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому поросить суд змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2017 року у справі № 212/2165/17 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі з відповідачем у них народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . У зв`язку із розбіжністю поглядів на подружнє життя згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2017 року (справа № 1527/17-ц) шлюб з відповідачем було розірвано.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2017 року з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , -ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти в розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з 10 квітня 1017 року та до досягнення дитиною повноліття.

На даний час вона з сином проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується, довідкою про реєстрацію місця проживання.

Розмір аліментів, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2017 року, на сьогоднішній день є недостатнім для матеріального утримання дитини, унеможливлює утримання дитини навіть в мінімальних умовах. З листопада місяця поточного року відповідач припинив сплачувати аліменти. Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає, участь у вихованні дитини приймає періодично. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні. У зв`язку з цим, аліменти необхідно визначити у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки таке рішення не вплине на погіршення матеріального становища відповідача.

Потреби сина ОСОБА_4 значно зросли. Він потребує окрім їжі, як мінімум придбання одягу, взуття, шкільного приладдя. Вартість всього необхідного для дитини значно зросла - усіх продуктів харчування одежі та ін.. Крім цього, дитина розвивається, їй цікаво читати нові книжки, журнали, відвідувати музеї тощо.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений, про дату, місце та час розгляду справи, шляхом опублікування оголошення про виклик в судове засідання на сайті «Судова влада України», до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 серпня 2011 року розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище дружині залишено « ОСОБА_1 » ( а.с. 10-10 зворот).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1600, 00 грн. ( а.с. 11-12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с.7).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Із зазначених норм закону випливає, що зміна способу аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові ВС від 10 вересня 2018 року у справі № 486/466/18 та постанові від 14.11.2018 року у справі № 37220393/17.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1600, 00 грн. Підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій суму було те що, ОСОБА_2 не мав офіційного працевлаштування та мав нерегулярний дохід. ( а.с. 11-12).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що з серпня 2017 року на теперішній час змінився матеріальний або сімейний стан відповідача та останній не спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, визначеній рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2017 року, позивачем надано не було.

Посилання позивача, як на підставу задоволення позовних вимог збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2019 році, швидкі темпи зростання , не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В свою чергу, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. При чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Тобто, обов`язок утримувати дитину належить не тільки відповідачу, алей й позивачу, яка матері.

Стягнуті з відповідача аліменти на підставі рішення суду в сумі 1600, 00 грн. не суперечать вимогам ст.. 182 СК України та Закону України «Про охорону дитинства».

Доводи позивача, про необхідність понесення нею витрат на придбання дитині нових підручників, журналів, відвідування музеїв, зводяться у більшості їх аргументів обґрунтування зміни розміру аліментів, з огляду на необхідність компенсації відповідачем понесених нею додаткових витрат, які справляються на розвиток дитини. Проте такі вимоги позивачем не ставляться.

Також судом взято до уваги, що ВС в своїх постановах від 12.09.2018 року у справі № 459/2181/17 та від 04.07.2018 року у справі № 536/1557/17 зазначив «суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України).

Верховний Суд зазначає, що і Верховний Суд України у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснював, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже Верховний Суд вважає, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред`явлення позову про зміну розміру аліментів.»

Позивачем не доведено обставини, передбачені ст. 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, поліпшення стану платника аліментів, чи наявність в нього офіційного місця роботи, що надавало б суду можливість змінити спосіб стягнення аліментів. Проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду вказаного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни їх способу їх стягнення.

Доводи позивача про те, що зміну способу стягнення аліментів визначає той з батьків, з ким проживає дитина, не приймаються судом до уваги, оскільки в даному випадку мова йде не про зміну способу стягнення, а про зміну розміру стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з викладеного, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 263, 264-265, 430 ЦПК України, ст. 6,182, 185,192, 199 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Витрати пов`язані зі сплатою судового збору віднести на рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до приписів зазначених в Прикінцевих положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про сторін :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

Суддя І.Б. Малаховська