Справа № 2305/1593/12 Провадження №6/694/68/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.11.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Сакун Д.І.,

секретаря судового засідання Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

встановив:

Приватний виконавець Бурмага Є.А. звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на виконанні знаходиться виконавче провадження 59203374 з виконання виконавчого листа № 2305/1593/12 виданого Звенигородським районним судом 17.09.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 3 від 27.09.2008 року, в загальній сумі 96108,01 грн.та понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 961,08 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконавцем 24.05.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснено. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності (ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, HYUNDAII-0, 2008р.в., бежевий, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 ; земельну ділянку - к/н :01:002:0236, площею 0,4459 га; житловий будинок, загальною площею 51,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), однак ОСОБА_1 рішення не виконує. Боржник не одержує доходи. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 26.10.2020 повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , не перетинала державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України від 06.10.2020, ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 07.05.2012 року органом видачі 7101. У зв`язку з цим, приватний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 право виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

В силу вимог ч.4 ст.441 ЦК України подання розглядається без повідомлення сторін по справі.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3, 4 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Бурмаги Є.А. перебуває виконавче

провадження № 59203374, відкрите 24.05.2019 р. з примусового виконання виконавчого листа №2305/1593/12, виданого 17.09.2013 року Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» заборгованості за кредитним договором №3 від 27.09.2008 року в загальній сумі 96108,01грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 70581,06 грн., заборгованість по відсоткам та комісії в розмірі 12926,85 грн., штраф в розмірі 12600,10 грн. та понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 961,08 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса згідно виконавчого документа: АДРЕСА_2 .

З матеріалів виконавчого провадження, доданих до подання вбачається, що приватним виконавцем надіслано запити до державних органів та банківських установ для встановлення наявності рухомого і нерухомого майна, транспортних засобів, закордонного паспорту та грошових коштів боржника, що свідчить про те, що приватним виконавцем були вчинені певні дії, передбачені чинним законодавством, спрямовані на виконання рішення суду.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 та 3 вказаної статті Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання приватного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог підлягають доведенню. Зокрема задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання згідно ч.3 ст.441 ЦПК України. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує виконавець у поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які приватний виконавець повинен зазначити у поданні.

Звертаючись до суду з даним поданням на підтвердження факту ухилення боржника від сплати боргу, приватний виконавець не надав суду документів, які б підтверджували злісне ухилення боржника від виконання рішення суду, не вказано, які перешкоди вчинені з боку боржника для проведення виконавчих дій приватному виконавцеві.

До подання приватного виконавця не долучено доказів, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження або виклик до приватного виконавця, і як наслідок, обізнаний про відкрите відносно нього виконавче провадження та умисно ухиляється від його виконання, тобто наявність лише самого зобов`язання та вчинення приватним виконавцем виконавчих дій щодо встановлення наявності в нього майна, на яке можна звернути стягнення, не є підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, матеріали подання не містять відомостей про те, що приватним виконавцем вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження боржника та оголошувався його розшук.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, ч. 1 ст. 1 якого передбачає, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом. Такі випадки передбачені у ст. 6 зазначеного закону, одним з яких є дія неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобов`язань до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках. При цьому дана міра

носить надзвичайний характер та має застосовуватися у виключних випадках у разі неможливості виконання рішення суду за допомогою інших передбачених законом заходів.

Отже, обмеження в праві виїзду за межі України є крайнім заходом впливу на боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України, а тому приходить до висновку, що звернення приватного виконавця із поданням є передчасним і таким, що порушуватиме право особи-боржника на свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України.

При цьому заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наведенням обґрунтування необхідності вжиття такого обмеження.

Також судом встановлено, що в ЦПК України, чинному на день звернення з вказаним поданням, взагалі відсутня стаття «377-1», на яку приватний виконавець посилається як на підставу свого подання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 260-262, 441 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні подання приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя Д.І. Сакун