РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Капітонова А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ боргового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розділити спільне боргове зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 в сумі 1 344 500 грн. та стягнути з відповідача на її користь суму грошових коштів в розмірі 672 250 грн. (шістсот сімдесят дві гривні двісті п`ятдесят гривень).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період з 20.01.2006 року по 26.02.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 28.05.2008 року у зв`язку із складними життєвими обставинами, необхідністю покращення житлових умов, понесення витрат на навчання відповідача, позивачем було запозичено суму грошових коштів у ОСОБА_3 в розмірі 50000,00 доларів США. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2017 року по справі № 766/10586/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 1344500 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики від 28.05.2008 року. Позивач зазначає, що запозичені грошові кошти витрачені в інтересах та на потреби сім`ї. З урахуванням того, що ОСОБА_3 вимагає стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на його користь та зазначена вимога задоволена за рішенням суду, вказані боргові зобов`язання мають бути розділені між сторонами, з урахуванням презумпції рівності часток подружжя, по Ѕ частині відповідно.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Гаврилова Д.В. від 13.11.2017 року про справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/1153/18 від 19.09.2018 року суддя Гаврилов Д.В. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку закінченням строку дії повноважень судді.

19.09.2018 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу.

Ухвалою від 24.09.2018 року справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

18.10.2018 року та 23.10.2018 року від представника відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, яким проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість (а.с. 67-83, 93-104).

12.11.2018 року представником позивача надано відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 19.11.2018 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання, призначене на 12.06.2020 року представник позивача надав заяву про розгляд страви без участі позивача та його представника позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Під час розгляду справи позивач та її представник надавали пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 12.06.2020 року не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи без участі відповідача та його представника. При розгляді справи по суті відповідач та його представник надавали пояснення, які зводяться до того, що позивач не довів факту отримання грошових коштів в інтересах сім`ї. Боргова розписка не містить відомості про те, на які цілі позичалися кошти та відповідач знав та надав згоду на отримання позики.

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

20.01.2006 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 20.01.2006 року серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.02.2015 року серія НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні убачається, що 26.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8)

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі № 766/10586/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за договором позики від 28.05.2008 року в розмірі 1344 500,00 грн. Судом встановлено, що 28.05.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір позики грошових коштів у формі письмової розписки, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 суму грошових коштів в розмірі 50000,00 дол. США, які зобов`язалася повернути до 20.10.2014 року, що передбачено розпискою ОСОБА_1 від 28.05.2008 року, однак у встановлені строки відповідачем не було повернуто борг (а.с. 8).

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Склярського П.М., діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 липня 2017 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - закрито.

Апеляційним судом Херсонської області встановлено, що згідно змісту позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 28 травня 2008 року, а також розписки, наданої на підтвердження договірних відносин між сторонами, посилання на отримання боржником грошових коштів в інтересах сім`ї та для її потреб у наведених документах відсутні, мотиви і обставини отримання грошових коштів у борг оскаржуваним судовим рішенням не досліджувалися та не встановлювалися.

Колегія суддів прийшла до висновку, що зазначене рішення не має приюдиціного значення для вирішення спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ боргового зобовязання, оскільки факт отримання грошових коштів в інтересах сім`ї та для її потреб цим рішенням не встановлювався, а відтак питання щодо прав та обов`язків апелянта ухваленням зазначеного рішення не вирішувалося (а.с. 104)

За приписами ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наданої до суду копії розписки від 28.05.2008 року убачається, що ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 суму грошових коштів в розмірі 50000 доларів США, що еквівалентно 242500,00 грн. зі строком повернення не пізніше до 20.10.2014 року (а.с. 103).

Згідно наявної в матеріалах копі довідки від 23.07.2008 року № 63/07-08 ОСОБА_2 з квітня 2007 року працює на контрактній основі на посаді матроса, місячний оклад становить 776 Євро. З 11.04.2008 року до листопада 2008 року ОСОБА_2 перебував у рейсі на т/х "Аделін Делмас" (а.с. 70).

Судом встановлено, що 07.04.2008 року ОСОБА_2 видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., зареєстрованою в реєстрі за № 807 (а.с. 81).

Зі змісту зазначеної довіреності від 07.04.2008 року убачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником з усіма необхідними повноваженнями з питань придбання на ім`я ОСОБА_2 будь-якого нерухомого майна, та передачі в заставу/іпотеку цього майна, в забезпечення виконання зобов`язань, визначаючи у всіх випадках ціну, суми, термін та інші умови на власний розсуд ОСОБА_1 .

В судовому засіданні сторони підтвердили намір придбання нерухомого майна (житлового будинку) за рахунок залучення кредитних коштів у банківській установі. Відповідачем ОСОБА_2 зазначені обставини не спростовано, видачу довіреності ОСОБА_1 той пов`язує саме з наміром придбання житлового будинку за рахунок кредитних коштів з передачею нерухомого майна в іпотеку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала пояснення, які зводяться до того, що ОСОБА_1 , з метою придбання будинку, у отримала у свого брата ОСОБА_3 суму грошових коштів в розмірі 50000,00 доларів США. Борг не повернено, житловий будинок сторонами не придбано. Стверджувати про обізнаність відповідача про позику не може, але припускає що ОСОБА_2 був про це обізнаний.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що у 2008 році сторони намагалися отримати кредит на придбання житлового будинку, для чого зверталися до банківської установи. Проте, банком кредит видано не було, внаслідок чого ОСОБА_1 позичила грошові кошти у ОСОБА_3 , про що був обізнаний відповідач.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 68 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно із ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини 4 статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Кожен з подружжя за час шлюбу може бути стороною в різних зобов`язаннях. Проте в деяких випадках участь у зобов`язанні одного з подружжя впливає на майнові інтереси другого. Більше того, інколи участь у зобов`язанні одного з подружжя спричиняє визнання зобов`язаною стороною і другого з подружжя. Це можливо як в договірних, так і в недоговірних (деліктних) зобов`язаннях.

Той з подружжя, хто не брав участі у договірному зобов`язанні, може набувати певних майнових обов`язків і визнаватися боржником у зобов`язанні. Так, він може нести майнову відповідальність за зобов`язанням, учасником якого був другий із подружжя. Це можливо лише за умов, коли судом встановлено що: договір був укладений другим із подружжя в інтересах сім`ї; те, що було одержано за договором, використано на її потреби.

08.02.2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловив позицію (справа № 759/7110/14-ц) з приводу змісту боргового документа: боргова розписка повинна містити відомості про те, на які цілі бралася позика, що один із подружжя надав згоду на її складання та отримання позики; один із подружжя повинен знати про наявність боргового документу; кошти повинні боти використанні в інтересах сім`ї і їх використання саме в цих цілях повинно бути доведено належними доказами; сам по собі факт наявності розписки і отримання коштів за час шлюбу не може свідчити про те, що кошти отримані в інтересах сім`ї.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст.76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 77 та 78 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання і використання запозичених нею коштів в розмірі 50000,00 доларів США в інтересах сім`ї, а також отримання згоди на їх отримання відповідачем ОСОБА_2 та обізнаність останнього про укладання договору позики.

Твердження позивача про наявність нотаріально посвідченої довіреності, якою відповідач надав повноваження позивачу, в тому числі, на запозичення коштів, суд оцінює критично оскільки, аналіз змісту довіреності не дає підстави дійти висновку, що остання надана виключно з метою укладання договору позики, крім іншого, суд бере до уваги той факт, що сторони не заперечують, що довіреність видавалася здебільшого з метою придбання одним із подружжя нерухомості, а саме житлового будинку.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, враховуючи пояснення учасників справи та свідків, в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ боргового зобов`язання - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин