Дата документу 22.01.2020
Справа № 320/3968/17
Провадження № 2/937/28/20
У Х В А Л А

22 січня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Редько О.В., за участю секретаря судового засідання Колеснікової Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та секретаря Вознесенівської сільської ради Онищенко Лариси Анатоліївни про визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та секретаря Вознесенської сільської ради Онищенко Лариси Анатоліївни про визнання недійсним заповіту.

Від позивача на адресу суду надійшли клопотання про притягнення до відповідальності відповідача по справі ОСОБА_2 за злочинні дії, за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач порушує вимоги ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України, а саме недобросовісно користується наданими їм процесуальними права по справі, постійно дурить суди, виявляє неповагу до позивача як до учасника судового розгляду, приховує докази, надає суду недостовірні пояснення щодо відсутності відомостей про постійне місце проживання позивача.

Сторони в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши клопотання та матеріали справи, приходить до наступного.

Нормами діючого ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом та способи захисту, які застосовуються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Позивач скористався своїм правом, передбаченим чинним ЦПК України та звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати заповіт недійсним.

В заявлених клопотаннях позивач просить притягнути відповідача до відповідальності за введення суд в оману та посилається на ч. 4 ст. 43 ЦПК України.

Ч. 4 ст. 43 ЦПК України передбачено, що за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Однак, слід зазначити, що Закону України «Про звернення громадян» передбачено порядок звернення до компетентних органів з відповідними заявами, порядок їх розгляду.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріли справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотань про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 по тим підставам, що вказані клопотання заявлені без достатніх підстав та не можуть бути розглянуті судом, оскільки в даному випадку передбачено інший спосіб захисту порушених прав позивача.

Керуючись ст. ст. 258, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань про притягнення до відповідальності відповідача по справі ОСОБА_2 за злочинні дії, за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду Редько О.В.