справа № 208/4208/19
№ провадження 4-с/208/2/20
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

за участю секретаря Федик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Козельщинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, у якій просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Козельщинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Сидоренко Т.Ю. щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника від 15.05.2019р. у виконавчому провадженні №1972053 незаконними;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Козельщинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Сидоренко Т.Ю. про накладення штрафу на боржника від 15.05.2019р. у виконавчому провадженні №1972053.

В обгрунтування заявлених у скарзі вимог заявник посилається на те, що, старшим державним виконавцем Козельщинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Сидоренко Т.Ю. у виконавчому провадженні №1972053 прийнято постанову про накладення штрафу на боржника від 15.05.2019р., яку він вважає незаконною, на підставі чого просить скасувати.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив про те, що, вимоги, викладені у скарзі підтримує; просить суд здійснити розгляд скарги за його відсутності.

В судове засідання державний виконавець не з`явився; надав суду письмові пояснення, у яких зазначив про те, що, 03.02.2020 року постанову державного виконавця Козельщинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області від 15.05.2019р. про накладення штрафу скасовано.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно роз`яснень, наданих у п.18 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» N 6 від 07.02.2014р., виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених Законом про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення.

Згідно ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р., (далі - Закон), Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст.74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ст.287 КАСУ, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.1 КАСУ, кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, заявник оскаржує постанову державного виконавця про накладення штрафу, оскарження якої, згідно ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р., має відбуватись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, встановивши в ході розгляду даної справи те, що, скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу на боржника не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про те, що дана обставина є підставою для закриття провадження у даній цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Козельщинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області - закрити.

Роз`яснити скаржнику про те, що, розгляд даної скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту ухвали 15.09.2020р.

Суддя Нельга Д. В.