Справа № 761/4156/20
Провадження № 2/761/4311/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь 20 773,89 грн. страхового відшкодування та 2500,00 грн. за проведення дослідження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.10.2019 року об 11 год. 16 хв. по вул. Звіринецька, 47 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Як зазначає позивач, постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АО/3188183 від 22.03.2019 року. Позивач зазначає, що 08.10.2019 року він звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

31.10.2019 року на його ім`я було надіслано термінове електронне повідомлення щодо огляду транспортного засобу, текст якого частково був відсутній. Після отримання вказаного повідомлення позивач прибув за адресою відправника, проте там не знайшов експерта страхової компанії. Контактного номеру телефону не було вказано в повідомленні, а тому позивач не мав можливості надати транспортний засіб на огляд. Також позивач зазначає, що ні на його номер телефону, ні на електронну пошту не надходило ні дзвінків, ні повідомлень про необхідність зявитись на огляд авто.

03.12.2019 року позивачем отримано лист від страхової компанії про відмову у виплаті страхового відшкодування, з тих підстав, що експертом було складено висновок про неможливість складання звіту, оскільки не було надано автомобіль для огляду.

Як зазначає позивач, йому не було повідомлено належним чином про дату та час огляду пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, позивачем було самостійно залучено експерта, для огляду автомобіля, складено висновок щодо вартості матеріального збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу та направлено на адресу страховика вимогу щодо виплати страхового відшкодування. Відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

15.05.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, з тих підстав, що у відповідності до вимог закону, страховиком було замовлено огляд пошкодженого транспортного засобу, який на прохання експерта не було надано позивачем, а отже, на думку відповідача, в даному випадку відсутні підстави для виплати страхового відшкодування позивачу.

25.08.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відмова у виплаті страхового відшкодування страховика була незаконною, адже електронне повідомлення оцінювача щодо надання транспортного засобу, для огляду було отримане позивачем з частково відсутнім текстом, без надання відповідних документів, на підтвердження того, що особа, яка надіслала вказане повідомлення є дійсно представником страхової компанії, яка має відповідні повноваження на складання оцінки та звіту стосовно вартості матеріального збитку, завданого автомобілю, а тому позивач просить задовольнити позовні вимоги, з підстав викладених у позові.

11.09.2020 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача зазначив, що позивач не був позбавлений можливості зв`язатися із страховиком у телефонному режимі та з`ясувати йому необхідну інформацію стосовно дати та часу огляду пошкодженого автомобіля, а також повноважень експерта.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Разом з тим, до суду надійшло клопотання уповноваженого представника позивача про слухання справи за його відсутності, в якій він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із статтею 1 зазначеного Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

За положеннями статті 3 зазначеного Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Крім того, у відповідності до положень статті 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування - виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, в межах суми страхового відшкодування.

Судом в судовому засіданні встановлено та вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 .

07.10.2019 року в м.Києві по вул.Звіринецька,47 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Мерсдес» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року (справа №757/56464/19-п) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено в постанові суду, 07.10.2019 року об 11 год. 16 хв. ОСОБА_2 в м. Києві по вул. Звіринецька, 47, керуючи транспортним засобом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив п. 13.1 ПДР України, а саме не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований праворуч, внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В постанові зазначено, що ОСОБА_2 свою вину в порушенні ПДР України визнав.

Постанова суду набрала законної сили.

На день дорожнього транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 бкла застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» відповідно до полісу №АО/3188183 від 22.03.2019 року. Строк дії полісу з 27.04.2019 року по 26.10.2019 року, розмір страхової суми, визначеної на одного потерпілого за шкоду, заподіну майну - 100 000,00 грн., франшиза не встановлена.

08.10.2020 року ОСОБА_1 повідомив ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 07.10.2019 року.

Згідно ст. 33-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст.ст. 34.1, 34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання власних зобов`язань, визначених діючим законодавством, відповідач 21.10.2019 року ОСОБА_1 направив термінове електронне повідомлення, яке складалось з 44 слів.

Як вбачається, в повідомленні зазначено: «У зв`язку з неможливістю з Вами зв`язатись та провести огляд пошкодженого авто, прошу Вас терміново надати автомобіль Мерседес НОМЕР_1 на огляд о 09.00 год. 24.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вразі ненадання авто буде складено акт та передано до СК. Оцінювач НОМЕР_3».

Зазначене повідомлення було направлено ОСОБА_4 .

Відповідно до договору №04/18 про надання експертних та оціночних послуг від 03.01.2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТДВ «Гардіан» в особі в.о. директора ОСОБА_5 , ОСОБА_4 прийняв на себе зобов`язання організовувати та проводити оцінку (автотоварознавче дослідження) автотранспортних засобів з метою визначення розмірів збитків, нанесених власникам транспортних засобів, визначення ринкової вартості (та інших видів) вартості транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2019 року ОСОБА_1 отримав вказане електронне повідомлення, однак його частина тексту була відсутня, зокрема там було зазначено: «У зв`язку з неможливістю зв`язатися з ОСОБА_1 , йому було запропоновано терміново н».

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 24.10.2019 року, проведення оцінки пошкоджень автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вбачалось можливим, у зв`язку з відсутністю транспортного засобу.

Листом від 04.11.2019 року №04/11/19/5 ТДВ «Гардіан» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений 07.10.2019 року транспортний засіб «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі ст..33.1.1, 33.3 та 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з ненаданням для огляду пошкодженого автомобіля.

Так як відповідачем не було проведено огляд пошкодженого автомобіля, тому позивач звернувся із заявою до ФОП ОСОБА_6 із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу.

12.11.2019 року страхову компанію було повідомлено про проведення 13.11.2019 року об 11 год. 00 хв. технічного огляду транспортного засобу «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із Звітом про визначення вартості матеріального збитку, складеного 20.11.2019 року оцінювачем ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 20.11.2019 року, визначеного за витратним підходом складає: 40 547,78 грн.

За складання Звіту було сплачено 2 500,00 грн. згідно з квитанцією №1945904 від 13.11.2019 року. Проте в квитанції платника не зазначено.

23.12.2019 року позивач на адресу ТДВ «Гардіан» подав вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 20 273,89 грн. згідно зі Звітом від 20.11.2019 року та 2 500,00 грн. сплачені за складання зазначеного Звіту.

На вказану вимогу листом від 24.12.2019 року ТДВ «Гардіан» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з відсутністю підстав для перегляду прийнятого рішення.

Отже, як встановлено судом, та вбачається з електронного повідомлення №000409 стосовно огляду пошкодженого транспортного засобу, що відправлене на ім`я позивача, останнє складалось із 44 слів та було направлено страховиком, а саме його оцінювачем в строк, передбачений Законом.

Крім того, вбачається, що при відправці зазначеного повідомлення, останнє містило повний текст із відповідною кількістю слів, про що свідчить, також, роздруківка специфікації замовлення №97014 щодо електронного замовлення №000409.

Тобто, з врахування зазначеного, суд не може прийняти до уваги посилання позивача, щодо неналежного його повідомлення страховиком про огляд транспортного засобу, оскільки частина тексту електронного повідомлення була відсутня.

При цьому, позивач не був позбавлений можливості звернутися до відповідача у телефонному режимі, для можливості уточнення інформації стосовно вказаного повідомлення про огляд автомобіля.

Таким чином, з боку страховика було виконано зобов`язання, передбачені законодавством, для можливості визначення розміру збитків пошкодженого автомобіля позивача.

Водночас, варто зауважити, що ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений виключний перелік підстав, для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Зокрема, відповідно до ст. 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Так, враховуючи зазначену норму, вбачається, що в даному випадку, потерпілою особою не було виконано вимоги положень ст. 33-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не надано для огляду пошкоджений транспортний засіб, що призвело до неможливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди.

Отже в розумінні, ст. 37.11.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в даному випадку, відсутні законом передбачені підстави для виплати потерпілому страхового відшкодування.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи предмет та підстави позову, заявлені вимоги, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 264, 265, 354 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 грудня 2020 року

Суддя: Н.Г. Притула