ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3645/20 Справа № 175/3068/19 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки міського голови Підгородненської міської ради Болдирєва Руслана Анатолійовича, Комунального підприємства Експлуатаційна технічна служба, третя особа: Підгородненська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконуючого обов`язки міського голови Підгородненської міської ради Болдирєва Р.А., Комунального підприємства Експлуатаційна технічна служба, третя особа: Підгородненська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (т. 1 а.с. 2-6), який в подальшому уточнив (т. 2 а.с. 121-124, 132-134).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з листопада 2017 року він працював на посаді начальника Комунального підприємства «Експлуатаційна технічна служба». 04 липня 2019 року його ознайомлено з розпорядженням виконуючого обов`язки міського голови Підгородненської міської ради від 04 липня 2019 року за №64т «Про звільнення за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_1 ». Зазначене розпорядження вважає протиправним, оскільки підставою для звільнення став Акт за результатами службового розслідування щодо дотримання строків виплати заробітної плати начальником Комунального підприємства «Експлуатаційна технічна служба», який був підписаний ним з зауваженнями. Вказаний акт не містить жодної інформації про його винуватість у невиплаті заробітної плати. Крім того, позивач зазначає на порушення процедури звільнення, оскільки його звільнення можливе лише за рішенням Підгородненської міської ради, а не розпорядженням в.о. голови Підгородненської міської ради.

Просив суд визнати противоправним та скасувати розпорядження виконуючого обов`язки міського голови Підгородненської міської ради від 04 липня 2019 року за №64т «Про звільнення за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаду помічника начальника Комунального підприємства «Експлуатаційна технічна служба» Підгородненської міської ради; стягнути з Комунального підприємства «Експлуатаційна технічна служба» Підгородненської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 53 253 грн. 20 коп.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року у задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено в повному обсязі /т. 2 а.с. 153, 155-160/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи та надав неналежну оцінку доказам наявним в матеріалах справи, а тому рішення суду не обґрунтованим (т. 2 а.с. 163-167).

Підгородненська міська рада своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України скористалась та подала відзив на апеляційну скаргу.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті Розпорядження № 64т від 04.07.2019 р. «Про звільнення за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_1 », в.о. міського голови діяв лише у межах наданих повноважень та лише у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 16 листопада 2017 року працював на посаді начальника Комунального підприємства «Експлуатаційна технічна служба» Підгородненської міської ради.

16 листопада 2017 року між Підгородненською міською радою в особі голови Кузьменко Г.В. та ОСОБА_1 на підставі рішення ХХХІV сесії VІІ скликання від 27 жовтня 2017 року №220н «Про затвердження на посаді начальника КП «ЕТС» ОСОБА_1 » укладено Контракт №2.

25 березня 2019 року до Підгородненської міської ради надійшло звернення депутата міської ради Зеленого ОСОБА_2 , щодо перевірки діяльності Комунального підприємства «Експлуатаційна технічна служба» та звернення працівників підприємства щодо несвоєчасної виплати заробітної плати. З урахуванням зазначених обставин 01 квітня 2019 року розпорядженням міського голови №33 «Про проведення службового розслідування» створено комісію для проведення службового розслідування по відношенню до начальника КП «Експлуатаційна технічна служба» Підгородненської міської ради ОСОБА_1 .

З Розпорядження Підгородненського міського голови №33 від 01 квітня 2019 року вбачається, що метою проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 є підтвердження або спростування інформації щодо невиплати заробітної плати та встановлення причин та обставин, що спричинили або можуть спричинити виникнення заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам підприємства.

За результатами службового розслідування складено Акт № 3 від 03 червня 2019 року, де встановлено, що начальником підприємства ОСОБА_1 не належно виконувались посадові обов`язки, що призвело до неналежної організації роботи підприємства, низької ефективності роботи підприємства у наданні послуг суб`єктам господарювання всіх форм власності, крім бюджетних установ та встановлено, що начальником підприємства, саме ОСОБА_1 допущені порушення законодавства про оплату праці, а саме порушення строків виплати заробітної плати.

Крім того, судом встановлено, що за період з 08 травня 2019 року по 10 травня 2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області проведено інспекційне відвідування підприємства стосовно виплати заробітної плати працівникам, в ході чого винесено Постанови про накладення штрафів уповноваженими особами №ДН2443/964/АВ/ІП-ФС/505 від 30 травня 2019 року та №ДН2443/964/АВ-ФС/506 від 30 травня 2019 року, якими підтверджено не дотримання начальником КП «Експлуатаційна технічна служба» вимог Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці», та накладено штрафи у розмірах 4 173 грн. та 12 519 грн.

У ході проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 вину останнього як начальника КП «Експлуатаційна технічна служба» по несвоєчасній виплаті заробітної плати працівникам було доведено, та у подальшому на підставі Акту службового розслідування №3 від 03 червня 2019 р., розпорядженням міського голови №64т від 04 липня 2019 р. звільнено ОСОБА_1 з посади начальника комунального підприємства «Експлуатаційна технічна служба».

Згідно із ч. 2 ст.23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

У рішенні Конституційного Суду України від 9.07.1998 року №12-рп/98 щодо офіційного тлумачення ч.3 ст.21 КЗпП України акцентовано увагу на те, що незважаючи на ці (які містить ст.9 КЗпП України) та інші застереження, що містяться у Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства України і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору, тощо.

Укладення контрактної форми трудового договору передбачено для всіх керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності.

Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України передбачена така підстава припинення трудового договору як обставини, зазначені в контракті.

Як зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року № 9, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, судді повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами у контракті для його розірвання.

Так, зокрема, відповідно до п. 6.4 Розділу: Зміна і розірвання контракту контракту начальника може бути звільнено з посади, а цей контракт розірвано з ініціативи Засновника до закінчення терміну його дії: у разі систематичного невиконання Начальником без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом; у разі одноразового грубого порушення Начальником діючого законодавства або обов`язків, передбачених контрактом, в наслідок чого для підприємства настали значні негативні наслідки (завдано збитків, сплачено штрафи, потерпіла честь організації тощо); з інших, передбачених Кодексом законів про працю України, підстав звільнення працівника з ініціативи адміністрації.

Тобто підстави дострокового розірвання контракту визначені сторонами при його підписанні.

Порушення, пов`язані з одноразовим грубим порушенням керівником своїх обов`язків, в результаті чого для закладу настали негативні наслідки, а саме: невиконанням позивачем, як керівником, обов`язків, покладених на нього та порушенням законодавства щодо несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам знайшли своє підтвердження в акті службового розслідування та про що в подальшому відображено в Постанові Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафів уповноваженими особами №ДН2443/964/АВ/ІП-ФС/505 від 30 травня 2019 року та №ДН2443/964/АВ-ФС/506 від 30 травня 2019 року.

Доказів на спростування висновків акту службового розслідування та постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафів уповноваженими особами №ДН2443/964/АВ/ІП-ФС/505 від 30 травня 2019 року та №ДН2443/964/АВ-ФС/506 від 30 травня 2019 року, крім особистих пояснень позивача в позові та апеляційній скарзі, які зводяться до незгоди позивача з вказаними висновками, останнімані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

В ході розслідування та інспекційного відвідування підприємства стосовно виплати заробітної плати працівникам, встановлено, що начальником підприємства, саме ОСОБА_1 допущені порушення законодавства про оплату праці, а саме порушення строків виплати заробітної плати.

Таке порушення контракту ОСОБА_1 кваліфікується роботодавцем як одноразове грубе порушення позивачем трудових обов`язків, які вчинено шляхом порушення законодавства про оплату праці, а саме порушення строків виплати заробітної плати, внаслідок чого підприємству було завдано збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося відповідно до вимог чинного трудового законодавства, оскільки останній як керівник підприємства, з яким було укладено контракт, допустив порушення умов контракту, а тому був правомірно звільнений із займаної посади за ч. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що В.о. міського голови Підгородненської міської ради діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, виходячи з фактичних обставин, які були встановлені під час проведення службового розслідування і ревізії ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.

Порушень трудового законодавства та прав при звільненні позивача не встановлено, а тому відсутні підстави для стягнення із Комунального підприємства Експлуатаційна технічна служба на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Посилання позивача про те, що він звільнений не повноважною особою спростовуються п.10 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прямо передбачено, що до повноважень міського голови належить призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів. Таким чином, в даному випадку питання звільнення ОСОБА_1 не потребує, як зазначає сам позивач, подальшого винесення на сесію ради, з метою прийняття відповідного рішення. Крім того, 15 листопада 2019 року на засідання сесії міської ради прийнято рішення «Про затвердження рішень виконкому та розпоряджень в.о. міського голови, прийнятих в міжсесійний період». Серед затверджених документів також є Розпорядження №64т від 04.07.2019 р. «Про звільнення за несвоєчасну виплату заробітної плати ОСОБА_1 ». Прийняття такого рішення свічить про погодження сесіє ради звільнення ОСОБА_1 .

Отже, суд першої інстанції дійшов обгунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до свого тлумачення заявником діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров