Постанова

Іменем України

17 березня 2020 року

м. Київ

справа № 766/4394/17

провадження № 61-6884св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Нікішина Ірина Миколаївна,

заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., Полікарпової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та рішень судів

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Дніпровський РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області) Нікішиної І. М ., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (далі - ТОВ «ФК «Інновація»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» (далі - ТОВ «Фінанс Траст Груп»).

Скарга мотивована тим, що у провадженні головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області Нікішиної І. М. на примусовому виконанні перебувають виконавчі листи із примусового стягнення грошових коштів із заявника на користь ТОВ «Фінанс Траст Груп»: ВП № 52182074 за виконавчим листом № 666/485/15, виданим Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 823 114,64 грн; ВП № 52105163 за виконавчим листом № 666/512/15, виданим Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 870 253,49 грн; ВП № 52172001 за виконавчим листом № 666/517/15, виданим Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 781 941,00 грн; ВП № 52105017 за виконавчим листом № 666/546/15, виданим Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 2 450 724,77 грн; ВП № 52104939 за виконавчим листом № 666/595/15, виданим Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 807 281,00 грн.

28 лютого 2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій. За наслідками виконавчих дій складено постанову про опис та арешт майна боржника - готель та кафе за вказаною адресою.

При ознайомленні із матеріалами виконавчих проваджень представник заявника з`ясувала, що заяви ТОВ «Фінанс Траст Груп» про примусове виконання рішення за виконавчими листами та відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих листів №666/485/15, №666/512/15, №666/517/15, №666/546/15, №666/595/15 не підписані уповноваженою особою, тому державний виконавець не мав права відкривати зазначені виконавчі провадження. Крім того постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень у порушення вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» заявнику не надсилалися.

07 березня 2017 року представник заявника звернулася до Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області із заявою про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, однак вони не скасовані.

Із урахуванням наведених обставин, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанови головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області Нікішиної І. М. про відкриття зазначених вище виконавчих проваджень та зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії у порядку, встановленому законом та повернути виконавчі листи ТОВ «Фінанс Траст Груп».

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанови головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області Нікішиної І. М. про відкриття виконавчих проваджень:

- ВП № 52182074 за виконавчим листом № 666/485/15, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 823 114,64 грн;

- ВП № 52105163 за виконавчим листом № 666/512/15, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 870 253,49 грн;

- ВП № 52172001 за виконавчим листом № 666/517/15, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 781 941,00 грн;

- ВП № 52105017 за виконавчим листом № 666/546/15, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення 2 450 724,77 грн;

- ВП № 52104939 за виконавчим листом № 666/595/15, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення 1 807 281,00 грн.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заяви стягувача про прийняття до виконання виконавчих документів не містять підпису уповноваженої особи, тому постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є незаконними та підлягають скасуванню.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області задоволено. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що державний виконавець із дотриманням вимог закону відкрив виконавчі провадження на підставі поданих стягувачем заяв та доданих до них виконавчих листів, вимоги до оформлення виконавчих документів та обов`язкові реквізити заяв про відкриття виконавчого провадження стягувачем дотримані та зазначені, представником стягувача додано довіреність на представництво ним інтересів стягувача в органах державної виконавчої служби, виконавчі листи направлені стягувачем цілеспрямовано, тому підстав для відмови у відкритті виконавчих проваджень та повернення стягувачу виконавчих документів у державного виконавця не було. При цьому відсутність у заяві про відкриття провадження підпису стягувача або уповноваженої особи не є підставою для відмови у його відкритті та повернення виконавчого документу стягувачу.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що документи, на підставі яких відкритті виконавчі провадження, а саме заяви про прийняття до виконання виконавчих документів, не підписані уповноваженою особою, а отже не мають юридичної сили, тому постанови про відкриття виконавчих проваджень є незаконними. Державний виконавець не надсилав боржнику копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, чим порушив права та інтереси боржника. Постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо примусового виконання заочних рішень порушують права заявника, оскільки він оскаржує вказані судові рішення.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Встановлені судами обставини

06 вересня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області Нікішиною І. М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих листів: № 666/546/15-ц, № 666/512/15-ц, виданих 09 вересня 2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона, № 667/595/15-ц, виданого 09 жовтня 2015 року Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінанс Траст Груп» боргу у сумах: 2 450 724,77 грн, 1 807 281,00 грн, 1 870 253,49 грн відповідно.

14 вересня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області Нікішиною І. М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих листів № 666/485/15-ц, виданого 12 травня 2016 року, та № 666/517/15-ц, виданого 08 жовтня 2015 року, Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінанс Траст Груп» боргу в сумах 1 823 114,64 грн, 1 781 941 грн.

Нормативно-правове обґрунтування

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України (у редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин) передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 14 ЦПК України 2004 року, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 606-ХІV), державний виконавець відкриває провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з пунктом 3.4 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу державної виконавчої служби у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, в якій у разі наявності можуть зазначатися номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреса електронної пошти. До заяви про відкриття виконавчого провадження, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Частинами першою, другою статті 25 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 26 Закону № 606-XIVдержавний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановивши, що виконавчі провадження відкритті на підставі заяв ТОВ «Фінанс Транс Груп» про відкриття виконавчих проваджень та доданих до них документів, у тому числі виконавчих листів, які складенні із дотриманням усіх встановлених законом вимог, такі документи поданні стягувачем цілеспрямовано, правильно застосував наведені вище норми законодавства та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування оспорюваних постанов про відкриття виконавчих проваджень, оскільки дії старшого державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 за заявою представника стягувача є правомірними, вчинені відповідно до вимог Закону № 606-XIV та не порушують права та інтереси боржника.

При цьому, апеляційний суд правильно виходив із того, що чинне на момент відкриття виконавчих проваджень законодавство не передбачало такої підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження як відсутність підпису стягувача чи його представника у заяві про відкриття виконавчого провадження, а тому вимога заявника про скасування оскаржуваних постанов на цій підставі є необґрунтованою.

Верховний Суд бере до уваги доводи касаційної скарги про те, що державний виконавець не надсилав боржнику копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, чим порушив вимоги статті 31 Закону № 606-XIV, проте зазначає, що такі доводи не свідчать про незаконність постанови апеляційного суду, оскільки порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів само по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Факт неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними як таких дій державного виконавця, так і усіх подальших дій державного виконавця у межах виконавчого провадження, зокрема арешту майна боржника. Проте таких вимог заявник не заявляв, тоді як суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, при вирішенні справ (розгляді скарг) обмежений тими вимогами, які заявлені учасниками справи.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що ним оскаржуються судові рішення, щодо яких здійснюється виконавче провадження, не є підставою для скасування оскаржуваних постанов про відкриття виконавчих проваджень, оскільки із відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що на момент відкриття виконавчих проваджень вказані судові рішення набрали законної сили, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчих проваджень (пункт 3 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV).

Таким чином доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не свідчать про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова апеляційного суду - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського апеляційного суду від 28 лютого 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик