КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №760/10124/19 Головуючий у 1 інстанції: Українець В.В.

Провадження №22-ц/824/11292/2020 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

02 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадженняапеляційну скаргу адвоката Короті Романа Олександровича представника ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

У квітні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Женева» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованість за кредитним договором № 031АІ1 від 26 травня 2012 року у розмірі 106 924,53 грн та судовий збір в розмірі 1 921 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 26 травня 2012 року між АБК «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №031АІ1 на купівлю автотранспортних засобів.

Банк свої зобов`язання за умовами договору виконав в повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 110 587 грн. зі сплатою 16,70 % річних.

З метою забезпечення належного виконання позичальником умов договору між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №031АІ1 від 23 травня 2012 року.

За умовами договору поруки поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення суми заборгованості за кредитом.

28 грудня 2018 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «Женева» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ «ФК «Женева», а ТОВ «ФК «Женева» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №031АІ1 від 23 травня 2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та боржником.

Таким чином ТОВ «ФК «Женева» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Укрсоцбанк» втратив такі права.

За період користування кредитними коштами позичальник здійснював часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте не в повному обсязі, та на день звернення до суду з позовом у відповідача перед банком наявна заборгованість за неналежне виконання умов кредитного договору.

Враховуючи, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних у порядку ст. 625 ЦК України.

Станом на 22 березня 2019 року загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом становить 106 924,53 грн, з яких: 19 027 грн - 3 % річних, 87 897,53 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в частині вимог до ОСОБА_3 було закрито.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» три проценти річних за основною сумою кредиту в розмірі 8959 гривень 02 копійки, інфляційне збільшення основної суми кредиту в розмірі 42042 гривні 87 копійок, три проценти річних за нарахованими процентами за користування кредитом у сумі 705 гривень 64 копійки, інфляційне збільшення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 2563 гривні 46 копійок та судовий збір в розмірі 1921 гривні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Коротя Р.О. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Укрсоцбанк» розмір боргу за тілом кредиту становить 101 371,43 грн, а тому 3% річних від цієї суми за 3 роки (в межах строків позовної давності) становить 9123,42 грн, а інфляційні втрати - 31 186,71 грн.

Зазначив, що відповідно до п. 4.4 кредитного договору від 26 травня 2012 року строк виконання кредитного зобов`язання в повному обсязі сплив 21 квітня 2013 року, оскільки повне припинення сплати грошових коштів за кредитним договором відбулось 21 січня 2013 року.

Вважає, що в кредитора за зобов`язанням виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором з 21 квітня 2013 року.

З того ж дня припинилось право кредитора нараховувати проценти, а тому за останні 3 роки до подання позову, враховуючи позовну давність, проценти не могли нараховуватися, а тому відсутні 3 % річних та інфляційні витрати відносно процентів за останні 3 роки до подання позову.

Таким чином, загальний розмір боргу, що включає в себе тіло кредиту, 3% річних та інфляційні втрати становить 101 371,43 грн + 31 186,71 грн + 9 123,42 грн = 141 681,13 грн.

25 січня 2019 року апелянтом було сплачено в рахунок виконання кредитного договору 184 000 грн, зокрема, на електронних торгах був реалізований автомобіль, який на підставі п. 1.3.1 кредитного договору переданий у заставу в рахунок виконання договору. Таким чином, заборгованість погашена в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов про стягнення трьох процентів річних та інфляційного збільшення боргу поданий до суду з пропуском строку позовної давності за період нарахування заборгованості за основною сумою кредиту (101 371 грні 43 коп.), а тому за період з 08 квітня 2016 року по 19 березня 2019 року три проценти річних становлять 8 959,02 грн, а інфляційне збільшення заборгованості -42 042 грн 87 коп.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що три проценти річних та інфляційне збільшення заборгованості по процентам за користування кредитом (105 991 грн 67 коп.) нараховується за період з 29 грудня 2018 року (день наступний за днем укладення договору факторингу) по 19 березня 2019 року та становить відповідно 705 грн 64 коп. (3% річних) і 2 563 грн 46 коп. (інфляційне збільшення заборгованості), оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що станом на 18 березня 2016 року сума заборгованості по процентам за користування кредитом складала 105 991 грн 67 коп.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26 травня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №031АІ1, відповідно до якого кредитор надає позичальнику грошові кошти в сумі 110 587 грн. Процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 16,70 % річних на перший річний період користування кредитом, тобто строком до 30 квітня 2013 року (включно). Погашення кредиту буде здійснюватися до 23 числа кожного місяця, починаючи з червня 2012 року, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 22 травня 2019 року включно. (а.с. 8-16)

З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №031АІ1 від 23 травня 2012 року, відповідно до якого останній зобов`язується нести солідарну відповідальність перед банком за виконання позичальником зобов`язань за договором кредиту. (а.с. 17-19)

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 отримано кредит у розмірі 110 587 грн.

28 грудня 2018 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Женева» укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Женева», а ТОВ «Фінансова компанія «Женева» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту №031АІ1 від 26 травня 2012 року. (а.с. 22-26)

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Женева» зазначало, що ОСОБА_2 умов кредитного договору не виконує, а тому в силу ст. 625 ЦК України станом на 22 березня 2019 року інфляційні втрати становлять 87 897,53 грн, а 3% річних - 19 027 грн.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 1.1 договору факторингу за договором кредиту №031АІ1 від 26 травня 2012 року відступаються наступні права: право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту в сумі 101 371 грн 43 коп., право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі 105 991 грн 67 коп., право вимоги нарахованої, але не сплаченої пені за користування кредитом в розмірі 198 902 грн 55 коп.

Відповідно до витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами залишок по тілу кредиту становить 101 371,43 грн, залишок по відсоткам - 105 991,67 грн, залишок по пені та штрафу - 198 902,55 грн. (а.с. 28)

Відповідно до ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України).

У ч. 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

За умовами п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки Chevrolet, модель Cruze, VIN-код/шасі (кузов/рама) НОМЕР_1 , 2011 року випуску, синього кольору.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони укладають з ОСОБА_2 договір застави транспортного засобу, визначеного п. 1.2 цього договору заставною вартістю 147 450 грн, який також забезпечує виконання зобов`язань позичальника за додатковим договором.

Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк», наданого ОСОБА_2 до суду першої інстанції, станом на 08.08.2014 року заборгованість відповідача становить 137 224,03 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 101 371,43 грн, заборгованість за відсотками - 25 489,21 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2 771,44 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 2 562,02 грн, інфляційні втрати за кредитом - 2 637,01 грн, інфляційні втрати відсотками - 2 392,92 грн. (а.с. 71-72)

З матеріалів справи також вбачається, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №24988, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму в розмірі 188 065,69 грн.

Згідно акту про проведені електронні торги від 25 січня 2019 року на реалізацію передано авто, яке належить ОСОБА_2 на праві власності. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 17 січня 2019 року №382970 ДП «Сетам» переможцем визнано ОСОБА_4 , майно придбане за сумою 184 000 грн. (а.с. 69-70)

З наведеного слідує, що ПАТ «Укрсоцбанк» реалізовано право на стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Однак, ТОВ «Фінансова компанія «Женева» при поданні позовної заяви не надано доказів на підтвердження заборгованості за кредитним договором, на підставі якої було нараховано 3% річних та інфляційні втрати, враховуючи те, що 17 січня 2019 року у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» приватним виконавцем Ляпіним Д.В. було реалізовано автомобіль, належний ОСОБА_2 , та отримано кошти в сумі 184 000 грн.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, належним чином доведені не були, відтак такі вимоги не підлягають до задоволення саме через їх недоведеність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1, 2 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Женева» сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн, відтак 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становить 2881,50 грн (1921 грн ? 150% / 100%).

Таким чином з ТОВ «Фінансова компанія «Женева» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2881 грн. 50 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу адвоката Короті Романа Олександровича представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/12) в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн 50 (п`ятдесят) коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль