Справа № 388/46/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.03.2020 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі: Головуючого судді Степанов С.В.

При секретарі Лінській Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі в сумі 16000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, йому на праві приватної власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 6,77 га.,

розташована на території Іванівської сільської ради Долинського району

Кіровоградської області. 14.02.2018р. позивач уклав договір оренди земельної ділянки з гр. ОСОБА_2 . Зазначеним договором позивач передав в оренду відповідачу належну мені на праві приватної власності земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,77 га., розташовану на території Іванівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, терміном на один рік, тобто до 14.02.2019р.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за

згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до п.3.1 вищевказаного договору оренди землі орендна плата

вноситься орендарем в розмірі 20000 грн.

Згідно п. 3.2 цього договору орендна плата може проводитись у грошовій

натуральній чи відробітковій формі у строк не пізніше 31 грудня поточного року

оренди.

В порушення умов договору, орендар орендну плату за 2018 рік по договору оренди землі від 14.02.2018 року до 31 грудня у повному обсязі не сплатив, а рахунок орендної плати віддав видав лише 500 кг. ячменю на суму 2000 грн., та 500 кг пшениці на суму 2000 грн. Всього заборгованість по орендній платі складає 16000 грн. (20000 4000 = 16000 грн.)

В судовому засіданні сторона позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував, про що раніше надавав відзив на позов. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступного. Зі змісту доданого до позову ОСОБА_3 копії договору оренди земельної ділянки не можливо ідентифікувати, що в оренду передавалась саме земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 6.77 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області та кому саме земельна ділянка передавалась у користування (оренду), відсутній відповідний акт приймання-передачі земельної ділянки.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку .

Із копії державного акту на право приватної власності на земля серії ІІ-КР № 008343 підтверджено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 6,77 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а.с. 5).

З копії договору оренди земельної ділянки від 14.02.2018 року який було засвідчено Іванівським сільським головою ОСОБА_4 , вбачається його укладання між ОСОБА_1 та одноосібником ОСОБА_2 строком на один рік з 14.02.2018 року, орендна плата вноситься орендарем в розмірі 20000,00грн. за пай. При цьому у вказаному договорі не вказано на яку саме земельну ділянку чи пай укладається вказаний договір, ї розмір, кадастровий номер, серія та номер державного акту на земельну частку (пай). Крім того, відсутність акту прийома-передачі земельної ділянки, також договір не зареєстровано (а.с.4).

За змістом ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на

захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання,

а також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить

загальним засадам цивільного законодавства.

Правовою гарантією на судовий захист особистого немайнового або

майнового права та інтересу особи являється ст. 16 ЦК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України . Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ч. 4 ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати ) орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до статі 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування

та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих

прав. (ст. 125 ЗК України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється -

відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме

майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Таким чином на обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не надано суду жодного належного і допустимого доказу, що право оренди належне

позивачу вищевказаної земельної ділянки, а не паю зареєстровано та після

державної реєстрації такого права вказану земельну ділянку, а не паю позивачем

було передано відповідачу в оренду за відповідним актом приймання-передачі, а тому при умові виконання вказаних вимог закону у власника землі, а не паю (орендодавця)

виникає право на стягнення за укладеним і зареєстрованим договором оренди землі

заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, а не

паєм. Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 до ОСОБА_2 про стягнення орендної плати.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов