Справа № 296/131/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Гонгало Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", треті особи без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лавренчук Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2020 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

14.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.31-32).

10.02.2020 на виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 14.01.2020 позивач подав уточнену позовну заяву (а.с.38-43). Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №6422, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 29.07.2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 496976,84 грн. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 року та 1500,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, а всього 498676,84 грн., а також стягнути з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 05.06.2019 було об`єднано виконавчі провадження №51542986 та №54024379, стягувачем в яких є ПАТ КБ "Приватбанк", а боржником є ОСОБА_1 , у зведене виконавче провадження та присвоєно номер №59292242.

У виконавчому провадженні №51542986 виконується виконавчий лист Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.06.2016 у цивільній справі №202/2881/14-ц. Згідно виконавчого листа 15.06.2015 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 на рахунок НОМЕР_1 у розмірі 14 657,76 дол. США, що за курсом 7,99 грн. відповідно до повідомлення НБУ від 16.01.2014 складає 117 163,22 грн. Вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання 01.07.2016, а 05.07.2016 було відкрито виконавче провадження.

У виконавчому провадженні №54024379 виконується виконавчий напис №6422 від 29.07.2016, виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., з якого вбачається, що вона пропонує за тим же кредитним договором стягнути з ОСОБА_1 кошти у сумі 496976,84 грн. на користь ПАТ КБ "Приватбанк" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 та 1500 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, а всього 498676,84 грн..

Позивач вважає, що виконавчий напис №6422 від 29.07.2016 вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірному розмірі сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Нотаріусом не враховано те, що метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак, питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 на момент вчинення виконавчого напису вже було вирішено в судовому порядку, рішення судом було прийнято 15.06.2015, а виконавчий напис вчинено 29.07.2016, тобто з моменту винесення рішення пройшло більше року. Відповідач скористався своїм правом звернення до суду, що позбавило його права на врегулювання спору в позасудовому порядку.

Також зазначає, що нотаріус, проводячи свою діяльність при вчиненні виконавчого напису, не може встановлювати права або обов`язки учасників правовідносин, не може визначити чи змінювати їх, не може вирішувати по суті питань права. Однак, вчинивши виконавчий напис №6422 від 29.07.2016, нотаріус фактично змінила рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2016 у цивільній справі №202/2881/14-ц, що не входить до повноважень нотаріуса.

При цьому, на момент звернення до нотаріуса не існувало заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008, оскільки заборгованість була стягнута по рішенню суду, яке перебувало на примусовому виконанні. Вважає, що стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 в позасудовому порядку і в судовому є взаємовиключними. Подвійне стягнення заборгованості за одним і тим же кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 не допускається.

Крім того, виконавчий напис №6422 вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 29.07.2016, але відповідно до довідки банку заборгованість виникла у 2008 році, тобто, з дня виникнення права вимоги минуло більше ніж 3 роки, а тому виконавчий напис не міг бути вчинений.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 11.02.2020 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.46).

22.05.2020 року представником АТ КБ "Приватбанк" подано відзив на позовну заяву (а.с.62-67), згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що позовна заява є необrрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору №SAMDN9640 від 07.02.2008 ОСОБА_1 07.02.2008 отримав кредит у розмірі 5000, 00 дол. США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 16,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевий термін повернення співпадає з строком дії картки.

Позивач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з тим, що утворилася заборгованість, банк звернувся до нотаріуса за захистом свого порушеного права шляхом вчинення виконавчого напису.

Крім того, доказів невідповідності чи відсутності боргу перед банком позивач не надав. Той факт, що позивач не спростовує наявність заборгованості, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому, банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи згідно з переліком документів, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які підтверджують наявність правовідносин між кредитором та боржником, а також документи, які підтверджують заборгованість.

Також зазначає, що певною подією для початку перебігу строку має бути дата припинення дії договору, але договір не був припинений згідно п.9.6. Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання договору, оскільки договір є дійсним до моменту належного виконання сторонами зобов`язань, а зобов`язання позивачем не виконано. Отже в кредитора виникає право вимагати виконання обов`язків боржника, передбачених договором, в тому числі, й право на примусове стягнення боргу у будь - який час.

Інформація про звернення банку до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не є свідченням недотримання умов щодо безспірності заборгованості у цій справі, оскільки позивач визнає наявність заборгованості на суму, вказану у виконавчому написі нотаріуса, тому виконавчий напис є правомірним, нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а отже виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог законодавства.

23.06.2020 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною подано пояснення на позов (а.с.92), відповідно до яких про будь-які спори, суперечки, зміни та доповнення до кредитного договору, винесені з приводу цього судові та інші рішення, злочини, що випливають на відносини кредитора і боржника, кредитор не повідомляв.

Вважає, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача неспроможними, тому що вони діяла у відповідності до Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а позивач не надав жодного доказу на підтвердження фактів порушення Порядку вчинення нотаріальних дій.

07.07.2020 представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.113-117) та зазначає, що виписка з рахунку, на підставі якої виносився виконавчий напис, є недеталізованою, оскільки незрозуміло яким чином здійснювався розрахунок процентів та на які суми. Зазначені у виписці процентні ставки не відповідають процентній ставці, зазначеній у кредитному договорі, тому зазначена виписка з рахунку є неналежним доказом заборгованості.

Враховуючи те, що зазначена сума заборгованості не відповідає дійсності, оскільки були включені проценти від суми позики (кредиту) після спливу строку кредитування, процентна ставка, зазначена у виписці з рахунку, не відповідає процентній ставці, зазначеній в кредитному договорі, виконавчий напис було вчинено після спливу строків позовної давності, а його виконання призведе до подвійної відповідальності, а саме подвійного стягнення заборгованості, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

06.10.2020 позивач подав до суду заяву (а.с.136), згідно якої просить не стягувати з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі (а.с.145).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу без участі представника відповідача та, оскільки заборгованість позивача перед банком відсутня і позивач просить не стягувати судові витрати, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.149).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі (а.с.134).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лавренчук І.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила (а.с.85).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що між позивачем і ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", укладено кредитний договір №SAMDN9640 від 07.02.2008 на суму 5 000, 00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,4 % в місяць (а.с.9).

Як вбачається з виконавчого листа (а.с.13) рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 у справі №202/2881/14-ц; 2/0202/2851/2015 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 на рахунок НОМЕР_1 у розмірі 14 657,76 дол. США, що за курсом 7,99 грн. відповідно до повідомлення НБУ від 16.01.2014 складає 117 163,22 грн., а також на рахунок НОМЕР_2 стягнуто судовий збір у сумі 1 171,63 грн..

30.06.2016 ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа №202/2881/14-ц, виданого 21.06.2016 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 118334,85 грн. (а.с.14).

05.07.2016 року постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Корягіної О.А. відкрито виконавче провадження №51542986 за заявою банку про примусове виконання виконавчого листа № 202/2881/14-ц від 21.06.2016 (а.с.15).

29.07.2016 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 6422, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" суми боргу за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 у розмірі 498 676, 84 грн. (а.с.10).

19.05.2017 ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області з заявою про прийняття до виконання виконавчого документу від 29.07.2016 №6422 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 498676,84 грн(а.с.11).

26.05.2017 року постановою державного виконавеця Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Мороз Д.Г. відкрито виконавче провадження №54024379 за заявою банку про примусове виконання виконавчого напису № 6422 від 29.07.2016 року (а.с.8).

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 29.07.2016 року № 6422, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, ухвалено стягнути суму боргу за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008, напис видано для стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008, що свідчить про те, що про безспірність заборгованості стверджувати передчасно, та є порушенням вимоги п.3.5 ст.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5. Крім того, відповідно до клопотання представника АТ КБ "Приватбанк" (а.с.149) заборгованість позивача перед відповідачем відсутня

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №6422, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 29.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 496976,84 грн. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 року та 1500,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, а всього 498676,84 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

Відповідач:

Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору:

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна,

Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Центральна, 6/9

Старший державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лавренчук Ірина Вікторівна,

м.Житомир, вул. Леха Качинського, 12-а

Cуддя Н. М. Анциборенко