Справа № 138/2987/19
Провадження №:2/138/145/20
12 березня 2020 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Холодової Т.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Коняги В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
27.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності № 960 від 04.01.2005 позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та малолітня дитина ОСОБА_4 . Однак за вказаною адресою відповідачі не проживають понад один рік без поважних причин, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей відповідачів у будинку немає. На даний час відповідачі проживають за межами України. Позивач вважає, що реєстрація відповідачів у належному їй будинку порушує її право власності, гарантоване їй ст. 41 Конституції України. За таких підстав відповідно до вимог ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй на праві власності житловим будинком.
Ухвалою суду від 06.12.2019 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті, зобов`язано третю особу надати висновок щодо розв`язання даного спору.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.01.2020 третій особі продовжено строк подання до суду висновку щодо розв`язання спору.
Ухвалою суду від 10.02.2020 за клопотанням третьої особи продовжено строк подання до суду висновку щодо розв`язання спору.
12.03.2020 позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності та ухвалення заочного рішення.
Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалися.
Представник органу опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий об`єкт нерухомого майна № НОМЕР_1 від 04.01.2005 серії САА № 356761, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 29.12.2004 № 514 «Про оформлення права власності на житлові об`єкти нерухомого майна», зареєстрованого у КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за №3398 (а.с. 5). Вказане також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6415786 від 04.02.2005.
Згідно з копією довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 6390 від 22.11.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та інші (а.с. 6).
Також судом встановлено, що ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, ОСОБА_3 є онучкою позивача, а малолітня ОСОБА_4 є правнучкою позивача, вказане підтверджується заявою позивача від 02.03.2020 (а.с. 66).
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на положення ст. 41 Конституції України, в якій закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та ст. ст. 319, 321, 391 ЦПК України, які передбачають, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При вирішенні даного спору суд зважає на положення ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК УРСР слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім цього, за змістом частини четвертої статті 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Відповідачі у розумінні вимог статті 3 СК України та частини другої статті 64 ЖК УРСР є колишніми членами сім`ї позивача, як власника будинку, оскільки зареєстровані у спірному будинку за згодою власника, після укладення шлюбу ОСОБА_2 з сином позивача, тобто як члени сім`ї власника житла.
Тобто, в зв`язку з тим, що відповідачі перестали бути членами сім`ї власника будинку, то останні мають право проживати в даному будинку на законних підставах лише за згодою власника будинку та укладеним між ними письмовим договором найму жилого приміщення.
Ст. 158 ЖК УРСР, передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначити права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами договір найму жилого приміщення не укладався, будь які домовленості щодо проживання відповідачів у спірному будинку після смерті сина позивача між ними не досягнуто, витрати по утриманню житлового будинку відповідачі не несуть.
Крім того, той факт того, що відповідачі понад один рік не проживають у належному позивачу будинку підтверджується актом сусідів від 04.02.2020 (а.с. 39). Як вказує у позові позивач відповідачі проживають за межами України.
При цьому, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, затвердженого рішенням виконкому Могилів-Подільської міської ради № 43 від 27.02.2020, яким визнано недоцільним визнання ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначений висновок суд вважає недостатньо обгрунтованим, ураховуючи непорушність права приватної власності позивача на її житло, наявність перешкод у використанні цього права, а також тривале непроживання останіх у спірному житловому приміщенні.
Зважаючи, на викладене вище та те, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 і право власності позивача порушено ухиленням відповідачів від добровільного зняття з реєстрації у вказаному будинку, неможливістю позивача в повній мірі реалізувати право власності на належне їй нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156, 158 ЖК УРСР, ст. 3 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 247 ч. 2, 259 ч. 1, 2, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , виданий Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області 21.07.2000.
Відповідачі: ОСОБА_2 , серія та номер паспорта НОМЕР_3 , виданий Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області; ОСОБА_3 , серія та номер паспорта НОМЕР_4 , виданий 14.07.2017 орган, що видав 0525 та малолітня ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Орган опіки і піклування Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, місцезнаходження: площа Шевченка 6/16, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.
Суддя: Т.Ю.Холодова
Повне судове рішення складене 17.03.2020.