Справа №461/5117/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова
головуючого судді Радченка В.Є.
секретаря судового засідання Степанюк Ю.
представника позивача ОСОБА_1
Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
В обгрунтування поданого позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить квартира за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_7 не залишила заповіту. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 за законом є її рідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 17.07.2015 року позивач подала у Третю Львівську державну нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі цієї заяви відкрито спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №41264927. Нотаріус пояснила представнику позивача про те, що пропущений термін та існує розбіжність в прізвищі сестер, тому слід отримати рішення про встановлення факту родинних відносин. У зв`язку з цим було подано заяву про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . 23 грудня 2016 року Шевченківським районним судом міста Львова прийнято рішення у справі №466/9283/16- ц, яким встановлено факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 червня 2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року. Таким чином 06 червня 2017 року рішення Шевченківського районногосуду м. Львова від 23 грудня 2016 року у справі №466/9283/16-ц набрало законної сили. ОСОБА_2 був пропущений строк для прийняття спадщини після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_7 . Однак цей строк був пропущений з поважних причин. ОСОБА_2 мала хронічні захворювання, які вимагали постійного обстеження і перебування на диспансерному обліку. ОСОБА_2 поставлено наступні діагнози: ішемічна хвороба серця (ІХС), стабільна стенокардія третього (III) функціонального класу CCS, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність другої А степені, гіпертонічна хвороба другої стадії, третього ступеня, високого ризику, цукровий діабет другого типу середньої важкості в стадії субкомпенсації, діабетична ангіопатія нижніх кінцівок. Ці захворювання та літній вік ускладнюють можливість пересування ОСОБА_2 за межі свого місця проживання та стали причиною несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевказане ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, адже існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для прийняття спадщини у вигляді тяжких хворіб, необхідності постійного перебування під наглядом лікарів та неможливості самосійного пересування. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини
Ухвалою суду від 27.07.2017 р. у справі відкрито провадження.
04.10.2018 року представником Львівської міської ради Феник Л. подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову.
22.11.2018 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому просить в повному обсязі задоволити позов.
18.02.2020 року ухвалою Галицького районного суду м.Львова закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
14.08.2020 року ухвалою Галицького районного суду м.Львова провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача.
17.11.2020 року ухвалою Галицького районного суду м.Львова провадження у справі відновлено.
В судовому засідання 11.12.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залучено до участі в розгляді справи, в якості правонаступників ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Галицького районного суду м.Львова.
Представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.
Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились. Належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Галицького районного суду м.Львова.
Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, які в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів для прийняття рішення по справі.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27.12.2012 року виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис №546.
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на її майно.
17.07.2015 р. ОСОБА_2 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до державного нотаріуса третьої Львівської державної нотаріальної контори. Проте 20 липня 2015 року останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України.
Крім цього, ОСОБА_2 з аналогічними позовними вимогами уже зверталась до суду (справа № 461/9358/15), де Галицьким районним судом було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , а Апеляційним судом Львівської області 06.02.2017 року рішення Галицького районного суду скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.02.2017 року набрало законної сили, має преюдиційне значення та не підлягає повторному доказуванню. Зокрема, Апеляційним судом Львівської області встановлено, що причини пропуску ОСОБА_2 строку на прийняття спадщини внаслідок незнання про смерть своєї сестри - ОСОБА_7 та через незадовільний стан здоров`я не є поважними.
Як вбачається з положень ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1), а ч. 3 ст.1272 ЦК України - що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Позивач в позові зазначає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку з хронічними захворюваннями, які вимагають постійного обстеження і перебування на диспансерному обліку. На підтвердження цьому в матеріалах справи додана довідка з 7-ої міської лікарні від 31.12.2015 року, яка видана лікарем ОСОБА_9 , згідно якої позивачка страждає рядом захворювань та «за станом здоров`я і в зв`язку з похилим віком самостійно пересуватись і обслужити себе не може. Потребує постійної опіки з боку рідних»
Проте, як вбачається з рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.02.2017 року суд апеляційної інстанції не взяв вищевказану довідку до уваги як доказ,оскільки дана довідка видана неправомірно та є недійсною, що підтверджується довідкою наданою головним лікарем, головою ЛКК лікарні В.Ф.Першином 7-ї міської лікарні смт. Брюховичі м.Львів. З даного приводу була надана відповідь за №103 від 17.10.16 р. про те, що Довідка від 31.12.2015 року про стан здоров`я ОСОБА_2 видана неправомірно і просить вважати її недійсною.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 заяву про видачу свідоцтва про прийняття спадщини подавала особисто у Третю Львівську державну нотаріальну контору, за адресою: м.Львів, пр.Чорновола,39. Крім цього, у той самий день надала особисто довіреність ОСОБА_4 , для представлення її інтересів. Також, як вбачається з рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.02.2017 року ОСОБА_2 була особисто присутня в судовому засіданні 06.02.2017 року.
Ступінь обмеження життєдіяльності особи (в т.ч. і неможливість пересування без допомоги сторонніх), а також потребу у сторонньому нагляді, догляді особи відповідна міська, міжрайонна або районна медико-соціальна експертна комісія визначає ступінь обмеження життєдіяльності особи, що звертаються для встановлення, інвалідності, потребу у сторонньому нагляді, догляді, або допомозі, реабілітації, групу інвалідності, причину і час її настання і за результатами огляду осіб комісія складає акт огляду та протокол засідання комісії, що підписується головою комісії та її членами і засвідчується печаткою (Положення про медико-соціальну експертизу, затвердж. Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 р. п.11).
Як вбачається, з матеріалів справи такого акту чи протоколу про підтвердження обмеження життєдіяльності ОСОБА_2 відсутні.
Огляд таких хворих проводиться на підставі направлення відповідного закладу охорони здоров`я, у даному випадку 7-ї міської лікарні смт. Брюховичі м.Львів, такого направлення лікарня не надала, що свідчить про відсутність у лікарні документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму позивачки, наявність таких захворювань що унеможливлюють самостійне пересування ОСОБА_2 .
Позивач не надала суду жодних підтверджуючих документів, про те, що вона підтримувала будь-які зв`язки з померлою, дзвонила до неї чи навідувала її, а про смерть рідної сестри дізналась тільки через три роки, що вказує на відсутність підтримання будь-яких стосунків.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, треба досліджувати причини пропуску строку для прийняття спадщини, виходячи з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Листом ВССУ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини похилий вік, непрацездатність встановлення судом, що має юридичне значення для прийняття спадщини, несприятливі погодні умови, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, незнання про існування заповіту та інше.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог щодо поважності пропуску строків прийняття спадщини, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд -
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Є.Радченко