ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3382/20 Справа № 202/1030/18 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ТДВ «СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Позов мотивований тим, що 29 січня 2017 року на перехресті вул. Святослава Хороброго та вул. Воскресенській у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Крайслер д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який володіє ним на відповідній правовій підставі та автомобіля ВАЗ д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ..

Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2017 року, водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.. Зазначена постанова набула чинності 27 березня 2017 року та не оскаржувалась правопорушником.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/9976926, страховик - ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ»: ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну -100000,00 грн., франшиза -500,00 грн.

На виконання вимог ст.ст.33,33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів» 30 січня 2017 року позивач надав страховику письмове повідомлення про настання страхового випадку та 01 лютого 2017 року заяву на виплату страхового відшкодування, із зазначенням особистих банківських реквізитів та усіма необхідними документами.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ №0603/17/17 від 03 березня 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Крайслер д.н. НОМЕР_1 , становить 69601,35 грн., що перевищує його ринкову вартість в розмірі 50945,60 грн., а тому матеріальний збиток спричинений власнику автомобіля Крайслер д.н. НОМЕР_1 ,, дорівнює ринковій вартості автомобіля в розмірі 50945,60 грн., оскільки відновлення автомобіля Крайслер д.н. НОМЕР_1 є - економічно не доцільно. Витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 1200,00 грн.

Відповідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження 21/04/2017 від 14 квітня 2017 року про визначення ринкової вартості КТЗ після ДТП (в аварійному (пошкодженому) стані) - вартість автомобіля Крайслер д.н. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди складає суму 20539,41 грн. Витрати позивача на проведення даного автотоварознавчого дослідження склали 700,00 грн.

З урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» власників наземних транспортних засобів, Страховик зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування Заявнику, в розмірі 29906,19 грн. в строк до 01 травня 2017 року (50945,60 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) -20539,41 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) - 500,00 грн. (сума франшизи по полісу №АЕ/9976926) = 29906,19 грн.

Однак відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснив часткову виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 18986,68 грн. лише 12 травня 2017 року, а отже недоплачена частка страхового відшкодування складає 10919,51 грн. (29906,19 грн. -18986,68 грн. = 10919,51 грн.).

Просив суд: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 16026,70 грн., наступним чином: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ»: несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 10 919,51 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 1846.50 грн., 3% річних в розмірі 216,42 грн., індекс інфляції в розмірі 644,27 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1900,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 500,00 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА- ГАРАНТ» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, пропорційно до заявлених вимог.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ТДВ «Страхова компанія «АЛЬФА- ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 17026,70 грн., з яких: несплачена частка страхового відшкодування в розмірі 10 919,51 грн., пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 1846,50 грн., 3% річних в розмірі 216,42 грн., індекс інфляції в розмірі 644,27 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3400,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 500,00 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки страховик ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» прострочив виплату страхового відшкодування та не в повному розмірі оплатив страхове відшкодування, беручи до уваги, що страховиком не здійснено необхідні дії щодо визначення розміру шкоди, завданої у ДТП, та виплати страхового відшкодування, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 29 січня 2017 року о 12:00 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21093» д.н. НОМЕР_2 , проїхав перехрестя вул. Святослава Хороброго та вул. Воскресенській у м. Дніпро на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Красйлер» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чи спричинена матеріальна шкода.

Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2017 року, яка набрала чинності 27 березня 2017 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі триста сорок гривень.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/9976926, страховик - ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ»: ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну -100000,00 грн., франшиза -500,00 грн.

06 лютого 2017 року ОСОБА_1 було замовлено проведення експертного дослідження автомобіля Chrysler Saratoga, державний номер НОМЕР_1 судовому експерту Дроздову Ю.В. Згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку спричиненого володільцю КТС №0603/17/17 від 03 березня 2017 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля Chrysler Saratoga, державний номер НОМЕР_1 , становить 69601,35 грн., ринкова вартість автомобіля становить 50945,60 грн., вартість матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля Chrysler Saratoga, державний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 50945,60 грн. Вартість експертного дослідження згідно з квитанцією від 03 березня 2017 року становить 1 200 грн. 00 копійок.

10 квітня 2017 року ОСОБА_1 було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля Chrysler Saratoga, державний номер НОМЕР_1 судовому експерту Дроздову Ю.В. Відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження 21/04/2017 від 14.04.2017 р. про визначення ринкової вартості КТЗ після ДТП (в аварійному (пошкодженому) стані) - вартість автомобіля Крайслер д.н. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди складає суму 20539,41 грн. Витрати позивача на проведення даного автотоварознавчого дослідження відповідно до квитанції від 14 квітня 2017 року склали 700,00 грн.

Відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В. №1009/18/18 складеного 21 вересня 2018 року, ринкова вартість КТЗ складає 50945,60 грн., вартість відновлювального ремонту з урахування фізичного зносу КТЗ складає 30406,19 грн. Ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу в аварійному стані після ДТП складає 205939,41 грн. Витрати позивача на проведення даного автотоварознавчого дослідження відповідно до квитанції від 21 вересня 2018 року склали 1500,00 грн.

Згідно зі звітом № 76/D/28/2/0417 від 04 квітня 2017 року (дата оцінки 04 квітня 2017 року), складеного ТОВ «Завод Тансмаш-К», проведена оцінщиком Єремченком А.М., вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Chrysler Saratoga, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження станом на 04 квітня 2017 року складає 23384,01 грн. з урахуванням ПДВ та 19486,68 грн. без урахування ПДВ.

30 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи (Вх. № УВ/17/0452 від 30 січня 2017 року).

01 лютого 2017 року ОСОБА_1 подав ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» заяву на виплату страхового відшкодування без вказівки конкретної суми страхового відшкодування.

Відповідно до платіжного доручення №ІD-93815 від 12 травня 2017 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 18986,68 грн. (оцінена шкода без ПДВ згідно зі звітом № 76/D/28/2/0417 від 04 квітня 2017 року (дата оцінки 04 квітня 2017 року), складеного ТОВ «Завод Тансмаш - К» 19486 грн. 68 коп. - 500 грн. (франшиза) = 18 986 грн. 68 коп.), що підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 про отримання 12 травня 2017 року коштів в розмірі 18986,68 грн.

Також платіжним доручення №№ІD-95542 від 30 червня 2017 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплатило ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 108 грн.02 коп.

Позивач зазначив, що відповідач не тільки несвоєчасно виплатив страхове відшкодування, але і не виконав свої зобов`язання в повному обсязі, так, замість страхового відшкодування в розмірі 29606 грн. 19 коп., виплачено лише 18986 грн. 68 коп.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд обґрунтовано виходив того, що оскільки страховик ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» прострочив виплату страхового відшкодування та не в повному розмірі оплатив страхове відшкодування, беручи до уваги, що страховиком не здійснено необхідні дії щодо визначення розміру шкоди, завданої у ДТП, та виплати страхового відшкодування, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Ст. 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором.

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно до положень п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника.

Відповідно ст. 36.2 Закону Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16).

Керуючись зазначеними нормами закону, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» зобов`язаний сплатити/компенсувати позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля, недоплачену суму спричиненого матеріального збитку, а також пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 3% річних та індекс інфляції.

Доводи апелянта в скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні докази дійсної ринкової вартості автомобіля, оскільки експертом Дроздовим Ю.В. ринкова вартість визначена не вірно, а тому не повинна прийматись судом, що свідчить про не всебічність розгляду справи, - є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять всі необхідні докази для розгляду даної категорії справ, а відповідач доводи позивача не спростував.

Також, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не об`єктивно з`ясовані всі обставини справи які мають значення для справи, неправильно та неповно досліджені докази та не надана їм оцінка, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко