Провадження № 2-к/234/2/20
Ухвала

іменем України

14 лютого 2020 року м. Краматорськ

справа № 234/22021/19

№ 2-к/234/2/20

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Ткачова С.М.,

учасники справи:

стягувач: ОСОБА_1

боржник: ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь.

1. Стислий виклад позиції заявника.

До Краматорського міського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% всіх видів заробітку та (або) іншого доходу, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму, щомісячно, з 21.03.2019 року та до повноліття дитини.

2. Заяви (клопотання ) заявника, боржника.

Від боржника ОСОБА_2 надійшла заява в якій просить клопотання розглянути без його участі, не заперечує проти його задоволення та стягнення з нього аліментів за рішенням суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь.

3. Фактичні обставини, встановлені суддею.

27.12.2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Суддею встановлено, що згідно рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14.10.2019 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 25 % заробітку, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 21.03.2019 року та до повноліття дитини.

Зазначене рішення на території Республіки Білорусь в частині стягнення аліментів набрало законної сили 14.10.2019 року.

Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірену копію рішення, про примусове виконання якого порушено клопотання; офіційний документ про те, що рішення вступило в силу; докази про повідомлення іншої сторони про процес.

У відповідності до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

На даний час між Україною і Республікою Білорусь чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993 та ратифікована Україною.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Мінської Конвенції, суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду подано у строк встановлений ст. 463 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Як вказує Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї Постанови від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Згідно до ч. 6 ст. 467 ЦПК України, розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

4. Позиція судді.

Враховуючи те, що при розгляді клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду, не встановлені обставини, передбачені ст. 55 Мінської Конвенції та ст. 463 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, а також те, що при розгляді клопотання суд обмежується лише встановленням того, що передбачені Мінською Конвенцією умови додержано, суд вважає клопотання обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Керуючись ст. 51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993, ст. 462-467 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь,- задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Гомельського району Гомельської області, Республіки Білорусь від 14.10.2019 року, відповідно до якого, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, шляхом стягнення з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.04.2011 року Краматорським МВ УМВС Донецької області, Україна, іпн НОМЕР_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Краматорськ Донецької області, Україна, проживає АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , який не працює, щомісячно на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 виданий 18.05.2015 року, Гомельським РВВС, л/н НОМЕР_4 ), яка проживає: АДРЕСА_3 , аліменти в розмірі 25 процентів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму у середньому на душу населення, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 21 березня 2019 року до повноліття дитини.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

На підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який надсилається для виконання в порядку, встановленому законом.

Суддя С.М. Ткачова