Ухвала

17 березня 2020 року

місто Київ

справа №204/5525/18

провадження № 61-3707ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Профатілової Марини Сергіївни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Профатілової М. С. (далі - державний реєстратор) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 40343539 від 28 березня 2018 року, яким проведена реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк»

(далі -ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», банк); скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності від 21 березня 2018 року № 25454052 про реєстрацію за ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» права власності на зазначену квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, здійснений державним реєстратором.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, позов задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 40343539 від 28 березня 2018 року, яким проведена реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ПАТ «Перший Український Міжнародний банк». Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності від 21 березня 2018 року № 25454052 про реєстрацію за ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» права власності на зазначену квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, здійснений державним реєстратором. В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції встановив, що підставою виникнення у ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» права власності на спірну квартиру був договір іпотеки від 05 березня 2007 року, укладений із ОСОБА_1 . Відповідно до пункту 4.4 зазначеного договору у разі порушення умов кредитного договору та/або умов договору іпотекодерджатель надсилає особі, яка порушила свої обов`язки, письмову вимогу про усунення порушення. Суд першої інстанції зробив висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» не надано доказів направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, а тому звернення стягнення розпочато до спливу тридцятиденного строку з дня отримання цієї вимоги позивачем. Також, всупереч статті 37 Закону України «Про іпотеку» ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» не надано суду докази про оцінку вартості предмета іпотеки на момент реєстрації права власності цього майна за банком. Суд апеляційної інстанції зазначив, що банком на момент здійснення дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно не надано документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та божником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя. Наявна в матеріалах справи копія письмової вимоги не свідчить про її отримання іпотекодавцем.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний банк») 20 лютого 2020 року звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: частини першої статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яка не поширюється на застосування позасудового способу задоволення вимог кредитора при наявності у договорів відповідного застереження;

- оскаржувані рішення ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18), від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18), від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18 (провадження

№ 14-536цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15 (провадження № 14-376цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15 (провадження № 14-112цс19) від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19), від 20 листопада 2019 року у справі № 802/3/18-а (№ 11-474апп19), постановах Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 464/8589/15-ц (провадження № 61-10874сво18);

- судами першої та апеляційної інстанцій не вмотивовано відступлення від зазначеної позиції суду касаційної інстанції;

- не надано належної оцінки умовам кредитного договору та договору іпотеки від 08 листопада 2007 року щодо можливості звернення стягнення на іпотечне майно у позасудовому порядку;

- судом апеляційної інстанції безпідставно відмовлено у долучені до матеріалів справи письмового повідомлення про вручення відповідачу вимоги-попередження та висновок щодо вартості предмета іпотеки на момент набуття права власності;

- не враховано, що належним способом захисту права або інтересу позивача є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації про державну реєстрацію прав, а скасування лише запису про проведення державної реєстрації пава власності.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

ІV. ЩОДО КЛОПОТАННЯ ПРО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ

У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання рішення суду першої інстанції, з метою уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів банку при наявності ризику втрати забезпечення за кредитним договором, шляхом продажу та неможливості витребування такого майна у нових власників.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного рішення, доводи клопотання зводяться до ймовірності настання негативних наслідків, проте наведені заявником обставини не підтверджені належними доказами. Зазначені заявником ризики щодо відчуження іпотечного майна не доведені, а тому клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України)

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 204/5525/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», державного реєстратора Дніпропетровської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Профатілової Марини Сергіївни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про зупинення виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року,відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 квітня 2020 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко