Справа № 932/2865/20
Провадження 2/932/2227/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря Левчинській А.А.

розглянувши у відкритому судовому в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі з 400 гривень на 2218 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що син мешкає спільно із нею, та перебуває на її утриманні. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений даним рішенням суду, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а в умовах збільшення рівня цін, їх недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне становище. Крім того вказує, що наразі син навчається в Комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс №61 «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів техніко-економічний ліцей», а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреби в навчанні, розвитку та іншому. Тому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Бабушкінсього районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2013 року.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Литвиненка І.Ю.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_4 від посади, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 02.10.2020 року за № 366 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2020 року, справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою суду від 09.10.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. прийняла до свого провадження вищезазначену справу.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, в позові вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 2218 гривень щомісячно.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст.15СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Приписами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитинамає правона рівеньжиття,достатній дляїї фізичного,інтелектуального,морального,культурного,духовного ісоціального розвитку,а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17.

Відповідно довимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, відповідно до вимогст. 192 СК розмір аліментів, зазначено, що визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2013 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Законом України від 14 листопада 2019 року №294-IX «Про державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років, який з 1 липня 2020 року становить 2 318 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітньому ОСОБА_3 , на час розгляду справи виповнилось 11 повних років.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що розмір аліментів, визначений рішенням Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 12 вересня 2013 року, є набагато нижчим за рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням того, що дитина відповідно до чинного законодавства України має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд дійшов висновку про можливість зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 12 вересня 2013 року, та вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2218,00 грн. щомісячно, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.09.2013 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшивши їх розмір до 2218,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Допустити по справі негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінського районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева