Справа № 541/2476/19
Номер провадження 2/541/196/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 грудня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Непокупна Л.М.,

представника позивача - адвоката Ковердяєвої Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з відповідним позовом звернулася ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що вона є співвласником житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Частка розміром 6/25 частин будинку являє собою приміщення квартири АДРЕСА_2 . Право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу від 17 січня 1991 року. Співвласниками решти житлового будинку є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (квартира 1), ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (квартира 2), ОСОБА_10 (квартира 3). Домовленості щодо виділу частки сторонами в добровільному порядку не досягнуто. З урахуванням уточненої позовної заяви, позивачка прохала виділити їй у власність частку спільного майна (літ. «А-1» на плані) за адресою : АДРЕСА_3 загальною площею 97,9 м2, згідно з технічним паспортом виданим Лубенським міжрайонним бюро технічної інвентаризації ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 25.07.2012 року та припинити право спільної часткової власності на житлове приміщення розташоване за адресою : АДРЕСА_3 загальною площею 97.9 м2.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.25).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 вересня 2020 року залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.121).

У встановлений судом строк відповідачем ОСОБА_3 подано відзив, у якому вона вказала, що позивачка не зверталася до неї з пропозицією у договірному порядку здійснити виділ. Окрім того, зазначила, що вона не є співвласником того приміщення, щодо якого позивачка здійснити виділ, адже вона є співвласником квартири АДРЕСА_4 (а.с.41).

Позивачка правом на подання відповіді на відзив не скористалася.

Інші відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представник, адвокат Ковердаєва Л.В., позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити з підстав вказаних у позові.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій визнала позовні вимоги та прохала розгляд справи провести у її відсутність (а.с.36,68).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій визнала позовні вимоги та прохала розгляд справи провести у її відсутність (а.с.67).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомляли.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, матеріали інвентаризаційної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII, багатоквартирним будинком - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири.

З матеріалів інвентаризаційної справи судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком, адже складається з 4 квартир.

Власниками квартири АДРЕСА_1 є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (в рівних долях, по 1/2), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 17.05.2006 року серія НОМЕР_1 .

Власниками квартири АДРЕСА_5 є відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 (в рівних долях, по 1/3), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 17.05.2006 року серія НОМЕР_2 .

Власником квартири АДРЕСА_6 є відповідачка ОСОБА_4 , що підтверджується договором дарування квартири від 18.08.1999 року серія АВВ № 475657.

Відомостей про власника квартири АДРЕСА_2 інвентаризаційна справа відомостей не містить.

Разом з тим, долучено копію договору купівлі-продажу від 17.01.1991, згідно якого позивачка придбала 6/25 частин жилого будинку з надвірними побудовами. Право власності позивачки на будинок зареєстровані в Лубенському МБТІ. Згідно вказаного договору, позивачка в користування набула квартиру АДРЕСА_2 , що складалася з кухні 4-1 пл.12 кв.м., кімнати 4-2 пл.11,0 кв.м., кімнати 4-3 пл. 9,7 кв.м., сіни -ІХ пл. 5,4 кв.м., сіни Х пл.3,9 кв. м., сіни ХІ пл. 3,4 кв. м., сіни ХІІ пл. 4,8 кв.м., кладової пл. 2,7 кв.м., ј частина сараю Б, погріб під сараєм, сарай -прибудова З, вбиральня К, частина огорожі, що і складає 6/25 частин житлового будинку з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 .

Здійснити державну реєстрацію речових прав, щодо вказаного майна, позивачка не має змоги, так як рішенням державного реєстратора від 25.03.2019 року їй відмовлено у вчиненні реєстраційної дії з підстав суперечностей між заявленим правом спільної часткової власності на будинок та вже зареєстрованими правами власності на квартири у житловому будинку за однією і тією самою адресою (а.с.7).

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У відповідності до ч.1 ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » та п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 р. № 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок » про те, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

В ході судового розгляду встановлено, що іншими співвласниками право виділу зі спільного майна вже реалізовано, про що свідчить, отримання ними свідоцтв про право власності на окремі квартири.

Разом з тим, правовий режим майна позивачки, який в облікових документах значиться як спільна часткова власність на будинок, не відображає змін які відбулися у складі спільного майна, яке залишилося після здійснення іншими співвласниками виділу їх часток, що перешкоджає позивачці у мирному володінні належним майном.

Частина житлового будинку, позначена в технічному паспорті як квартира АДРЕСА_2 , є відокремленою від інших частин будинку позначеними як квартири АДРЕСА_7 , обладнана окремим входом та має необхідну сукупність комунікацій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення, так як обставини які слугували підставою позову знайшли своє документальне підтвердження під час судового розгляду.

На підставі ст.ст. 183, 355, 364, 379, 380, 382 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 139, 141, 259, 263, 265, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

ОСОБА_12 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) у власність частку спільного майна (літ. «А-1» на плані) за адресою : АДРЕСА_3 загальною площею 97,9 м2, згідно з технічним паспортом виданим Лубенським міжрайонним бюро технічної інвентаризації ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 25.07.2012 року.

Припинити право спільної часткової власності на житлове приміщення розташоване за адресою : АДРЕСА_3 загальною площею 97.9 м2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 січня 2021 року.

Суддя О. А. Городівський