Справа № 405/3438/20
Провадження №2/405/468/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 405/3438/20 за позовом заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі його органів уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Міністерства внутрішніх справ України, Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі, -
В С Т А Н О В И В:

Заступник військової прокуратури Тернопільського гарнізону В.Шафранюк в інтересах держави в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства внутрішніх справ України, Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на користь Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 13 709 грн. 75 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що пред`явлення заступником військового прокурора Тернопільського гарнізону даного позову в інтересах держави, уповноваженими органами якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство внутрішніх справ України та Навчальний центр Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) обумовлене порушенням інтересів держави та здійснюється відповідно до норм Конституції України, якими на прокуратуру України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. В свою чергу, військовою прокуратурою Тернопільського гарнізону проведено вивчення додержання службовими особами Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) вимог законодавства про правовий режим майна у Збройних Силах України, у ході якого виявлено ряд порушень. Зокрема, встановлено, що 19 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_1 уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Навчального центру Національної гвардії України про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України осіб рядового складу строком на 3 роки. Наказом начальника Навчального центру Національної гвардії України від 19 лютого 2019 року № 42 військовослужбовця строкової служби ОСОБА_1 зараховано на військову службу за контрактом та призначено па посаду стрільця 1-го відділення 3-го комендантського взводу комендантської роти батальйону забезпечення навчального процесу. На підставі п. 5 наказу начальника Навчального центру Національної гвардії України від 19 лютою 2019 року № 42 ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу при укладенні першого контракту в сумі 14 096,00 гри. Наказом начальника Навчального центру Національної гвардії України від 11 січня 2020 року № 8 ОСОБА_1 надано основну щорічну відпустку за 2020 рік тривалістю 30 календарних днів з 17 січня 2020 року по 15 лютого 2020 року. Разом з тим, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, відповідно до наказу начальника Навчального центру Національної гвардії України від 14 квітня 2020 року № 21 о/с із ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України на підставі п.п. «ж» пункту 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). У подальшому, відповідно до наказу начальника Навчального центру Національної гвардії України від 14 квітня 2020 року № 76 ОСОБА_2 , виключено із списків військовослужбовців військової служби за контрактом та направлено для проходження строкової військової служби. В цьому ж наказі передбачено відрахування з ОСОБА_1 за 22 дні відпустки, що була використана за рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця та відрахування з ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту за 23 місяці, які залишились до закінчення дії контракту. Відповідно до розрахунково-платіжної відомості позивача сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 4 703,95 грн. за 22 дні відпустки за 2020 рік та 9 005,80 грн. за 23 місяці, які залитись до закінчення дії контракту. Зважаючи на ті обставини, що з ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) перший контракт за систематичне невиконання умов контракту та направлено для проходження строкової військової служби, Навчальний центр Національної гвардії України має право на утримання 4 703,95 грн. за 22 дні відпустки за 2020 рік та 9 005,80 гри. за 23 місяці, які залитись до закінчення дії контракту. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 згідно вимог нормативно-правових актів зобов`язаний відшкодувати державі - Міністерству внутрішніх справ України в особі Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) кошти у сумі 13 709,75 грн.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін.

Представники позивачів заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України, Міністерства внутрішніх справ України, Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, при цьому, в судове засідання подали заяви, які зареєстровані в суді за вх. № 20448 та № 5934 від 14.09.2020 року, про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом повідомлений належним чином, разом з тим, надав заяву зареєстровану судом за вх. № 19967 від 07.09.2020 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» просив вирішити питання про повернення військовій прокуратурі Західного регіону України з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченою нею при подачі позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що визнання відповідачем ОСОБА_1 позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, - суд приймає визнання відповідачем позову.

При цьому, враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу (ч.ч. 3,4 ст. 56 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 9 зазначеного Закону особовий склад Національної гвардії України складається з військовослужбовців та працівників. Національна гвардія України комплектується військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом та за призовом.

Військовозобов`язані (крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації) у добровільному порядку можуть бути зараховані до військового резерву Національної гвардії України, що складається з громадян, які проходять службу у військовому резерві, та громадян, відібраних кандидатами для зарахування на службу у військовому резерві.

Трудові відносини працівників Національної гвардії України регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Фінансування діяльності Національної гвардії України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом (ст. 22 Закону України «Про Національну гвардію України»).

Безпосереднє керівництво Національною гвардією України здійснює Міністерство внутрішніх справ України, яке відповідно до ст. 1 Закону України «Про Міністерство внутрішніх справ» є центральним органом виконавчої влади і військового управління, виконує керівництво структурними формуваннями, до числа яких входить Національна академія Національної гвардії України.

Судом встановлено, що 19 лютого 2019 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Навчального центру Національної гвардії України полковника Кулика М.В. та солдатом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України осіб рядового складу, відповідно до умов якого солдат ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання проходити військову службу в Збройних Силах України протягом строку дії Контракту, а в разі настання особливого періоду і понад встановлений строк Контракту відповідно до вимог, визначених пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу».

Умовами контракту також встановлено, що контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством за погодженням сторін на 3 роки.

Контракт може бути достроково припинено (розірвано) з ініціативи Міністерства оборони України громадянина України в порядку та на підставах визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до витягу з наказу начальника навчального центру Національної гвардії України (по стройовій частині) Михайла Кулика від 19.02.2019 року № 42 зараховано на військову службу за контрактом військовослужбовця строкової служби (призов ІІ-2018) солдата ОСОБА_1 (Г-047596), який призначений наказом начальника Навчального центру Національної гвардії України від 19 лютого 2019 року № 9 о/с на посаду стрільця 1-го відділення 3-го комендантського взводу комендантської роти батальйону забезпечення навчального процесу, згідно 3-го тарифного розряду установивши посадовий оклад 2640,00 грн., укладено контракт строком на три роки. На посаді вважати з 19 лютого 2019 року. Згідно пункту 20.1. Постанови КМ України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» постановлено виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі вісім прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року (14096 грн.).

Відповідно до витягу з наказу начальника навчального центру Національної гвардії України (по стройовій частині) Михайла Кулика від 11.01.2020 року № 8 надано основну щорічну відпустку за 2020 рік: командиру 1 відділення 3 взводу комендантської роти молодшому сержанту ОСОБА_3 на 30 календарних днів з 17 січня по 15 лютого 2020 року з виїздом у м. Кіровоград та на виконання вимог наказу МВС України від 15.03.2018 № 200 виплачено грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 10 931 гривень 25 копійок.

Судом також встановлено, що відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_1 (Г-047596), командира 1-го відділення 3-го комендантського взводу комендантської роти батальйону забезпечення навчального процесу з військової служби у запас Збройних Сил України: за пунктом 2 п.п. ж частини п`ять (у зв`язку з систематичним не виконанням умов контракту військовослужбовцем). Підлягає направленню для проходження строкової військової служби, про що свідчить витяг із наказу о.п. начальника навчального центру Національної гвардії України Михайла Кулик від 14.04.2020 року № 21 о/с.

Крім того, молодшого сержанта ОСОБА_1 (Г-047596) командира 1-го відділення 3-го комендантського взводу комендантської роти батальйону забезпечення навчального процесу, звільненого з військової служби відповідно до статті 26, частини 5, пункту 2 підпункт ж (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом начальника Навчального центру Національної гвардії України від 14.04.2020 року №21 о/с, - виключено із списків особового складу військовослужбовців військової служби за контрактом з 14 квітня 2020 року та зараховано до списків військовослужбовців строкової військової служби. Визначено термін строкової військової служби в період з 15.04.2020 року по 24.11.2020 року, що підтверджується витягом із наказу начальника навчального центру Національної гвардії України (по стройовій частині) Михайла Кулик від 14.04.2020 року № 76.

Окрім того, зазначеним наказом також було вирішено провести відрахування з грошового забезпечення за 22 (двадцять два) дні відпустки, що була використана за рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця. Згідно пункту 3 розділу XXI наказу МВС України №200 від 15.03.2018 року провести відрахування одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту за 23 (двадцять три) місяці, які залишились до закінчення дії контракту

Відповідно до п. 34 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 контракт припиняється (розривається) зокрема у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України).

Відповідно до п. 15.3 Положення з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби (п.26 Положення).
Положеннями підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року № 200 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомого при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України від 15 березня 2018 року №200.

Відповідно до п.3 Розділу ХХІ Інструкції №200 від 15.03.2018 року одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із: систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади; застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»; через службову невідповідність.

Відповідно до п. 1 Розділу ХХІ Інструкції військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах, зокрема, особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Відповідно до п. 6 Розділу ХХХІ Інструкції № 200 від 15.03.2018 року у разі звільнення військовослужбовців до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військової частини проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості для сплати за підписом начальника Навчального центру НГУ полковника Кулик М.В. та начальника фінансового відділення підполковника Думенчук П.Р. сума заборгованості ОСОБА_1 складає 8 016,25 грн. за 22 дні відпустки, з якої повернено 3 312,30 грн. та 9 005,80 грн. за 23 місяці.

Таким чином, загальна сума, що підлягає відшкодуванню відповідачем ОСОБА_1 на користь Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) станом на 25.05.2020 року становить 13 709 грн. 75 коп.

На даний час вказана сума коштів відповідачем не відшкодована.

Враховуючи викладене, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на відшкодування заборгованості у розмірі 13 709,75 грн., на підставі чого, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначене, судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню в розмірі 50% від зазначеної суми, що становить 1 051 грн. 00 коп., з відповідача ОСОБА_1 на користь військової прокуратури Тернопільського гарнізону Західного регіону України, інші 50% судового збору в розмірі 1 051 грн. 00 коп., підлягають поверненню військовій прокуратурі Західного регіону України з державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі його органів уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Міністерства внутрішніх справ України, Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), грошові кошти в розмірі 13 709 (тринадцять тисяч сімсот дев`ять) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь військової прокурори Західного регіону України судовий збір в розмірі 1 051 грн. 00 коп.

Повернути військовій прокуратурі Західного регіону України з державного бюджету України 50% відсотків судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №463 від 28 травня 2020 року при пред`явленні позову до суду в розмірі 1 051 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова