Справа № 2-376/11
Провадження № 4-с/752/31/20
У Х В А Л А
Вступна та резолютивна частини

31.01.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Колдіної О.О.,
з участю секретаря Петрова Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Міністерства юстиції України Чижик Андрія Павловича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Міністерства юстиції України Чижик Андрія Павловича від 04.01.2019 р. у виконавчому провадженні № 57983930 з виконання виконавчого листа № 2-376/11, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 02.03.2012 р., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника .

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Міністерства юстиції України Чижика Андрія Павловича перебуває виконавчий лист № 2-376/11, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 02.03.2012 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів в розмірі 780851,71 гривня.

04.01.2019 р. приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснювати відрахування з доходу боржника на користь стягувача в розмірі 40% до виплати загальної суми заборгованості.

Зазначене рішення приватного виконавця заявник вважає незаконним, оскільки воно суперечить положенням ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що відрахування не можуть перевищувати 20 відсотків.

Крім того, як зазначає заявник, приватним виконавцем безпідставно до суми стягнення включено витрати виконавчого провадження в розмірі 669 гривень, оскільки рішення про таке стягнення не було прийнято приватним виконавцем.

В ході судового розгляду представник заявника підтримала скаргу, просила її задовольнити, посилаючись на те, що приватний виконавець при прийнятті рішення щодо звернення стягнення на заробітну плату вийшов за межі ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про незаконність рішення.

Приватний виконавець заперечував проти задоволення скарги, зазначаючи на те, що ним прийнято рішення про виправлення описки в оскаржуваній постанові, відповідно до якого змінено розмір стягнення з заробітної плати на 20 відсотків.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши представника заявника, приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.03.2012 р. Голосіївським районним судом с.Києва видано виконавчий лист № 2-376/11 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 780851,71 гривня.
28.12.2018 р. представник стягувача звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чижика А.П. з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-376/11, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 02.03.2012 р.
Постановою від 28.12.2018 року приватним виконавцем Чижиком А.П. відкрито виконавче провадження № 57983930 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 780851,71 гривня.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чижика А.П. від 04.01.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в розмірі 40% до виплати загальної суми боргу в розмірі 859616,88 гривень, включаючи суму основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.
Відповідно до положень ст.129 Конституції України обов`язковість судових рішень визначена як одна із засад здійснення правосуддя в Україні.

Обов`язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, закріплена ст.14 ЦПК України.

В силу положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
В силу положень ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Частиною 1 ст. 69 цього Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:
-у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
З огляду на викладене, дії приватного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови щодо звернення стягнення на заробітну плату заявника не відповідали положенням ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», а отже таке рішення є незаконним.
Однак, 30.05.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Чижиком А.П. винесена постанова про виправлення помилки у процесуальному документі, відповідно до якої внесено виправлення в п.2 постанови ВП № 57983930 від 04.01.2019 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та зазначено про відрахування з боржника 20% доходів до виплати загальної суми боргу в розмірі 859605,88 гривень.
Згідно з ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Тобто, на момент розгляду скарги приватний виконавець Чижик А.П. усунув порушення, допущені при винесенні постанови від 04.01.2019 р. про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника шляхом винесення постанови про виправлення описки, якою змінено розмір частки, що підлягає стягненню з доходу боржника.
Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що станом на момент розгляду скарги державний виконавець виніс постанову щодо зміни розміру частки з доходів боржника відповідно до постанови від 04.01.2019 р., що є предметом оскарження, яка не скасована у визначений законом спосіб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця Виконавчого округу м.Києва Міністерства юстиції України Чижик Андрія Павловича, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя