КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року

м. Київ

справа № 755/6545/18

провадження № 22-ц/824/4093/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (судя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року у складі судді Савлук Т.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 110 000 дол. США, що у гривневому еквіваленті на день подання позову відповідно до офіційного курсу НБУ складає 2 885 300 грн, у рахунок погашення боргу за договором позики від 20 жовтня 2016 року.

07 серпня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про зупинення провадження, оскільки у Солом`янському районному суді м. Києва 06 серпня 2019 року відкрито провадження у справі №760/8650/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, оформленого розпискою від 20 жовтня 2016 року.

Уважав, що від результату розгляду вказаного позову залежатиме і результат рішення Дніпровського районного суду міста Києва у справі №755/6545/18.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №760/8650/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, яка перебуває в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва та від якої залежить вирішення справи.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 08 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції у порушення ст.ст. 12, 43, п.1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки винесена без належного повідомлення про дату і час розгляду заяви представника відповідача про зупинення провадження у відкритому судовому засіданні.

Стверджує, що судом, у порушення ч.1 ст. 251 ЦПК України, не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду даної справи.

На підтвердження своєї позиції звертає увагу на постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №752/9802/17, від 05.03.2019 року у справі №910/5425/18, від 20.06.2019 року у справі №910/12694/18.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалення судового рішення в межах іншої цивільної справи безпосередньо впливає на розгляд даного спору по суті в частині доведення правомірності виникнення між сторонами спору договірних відносин на підставі договору позики, оформленого у виді боргової розписки, датованої 20 жовтня 2016 року.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом установлено, що 07 серпня 2019 року представник відповідача - адвокат Мамедов Р. подав до суду заяву про зупинення провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №760/8650/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, яка перебуває в провадженні Солом`янського районного суду міста Києва, від якого залежить вирішення даної цивільної справи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинена.

Під неможливістю розгляду цивільної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Ураховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення в іншій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Як з`ясовано судом, 06 серпня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі 760/8650/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Отже, встановивши, що Солом`янським районним судом міста Києва відкрито провадження у цивільній справі №760/8650/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції правильно виходив з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, а також з того, що ухвалення судового рішення в межах іншої цивільної справи безпосередньо впливає на розгляд даного спору по суті в частині доведення правомірності виникнення між сторонами спору договірних відносин на підставі договору позики, який оформлений у виді боргової розписки датованої 20 жовтня 2016 року, який оскаржується стороною договору в судовому порядку.

При цьому судом зауважено, що відповідно до положень ч. 4 та ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на викладене, колегія вважає, що місцевим судом при постановленні оскаржуваної ухвали вмотивований зв`язок між очікуваними висновками рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним та предметом спору у справі, що переглядається; конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу без першочергового розгляду справи №760/8650/19.

Таким чином, зупинивши апеляційне провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та виконав вимоги частини п`ятої статті 12 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.

Без зупинення провадження у справі будуть порушені розумні строки розгляду цієї цивільної справи.

Отже, зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №760/8650/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай