Справа № 697/1219/19
Провадження № 2/697/21/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

Головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 06.09.2014 сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після одруження і до квітня 2019 сторони проживали разом, а з квітня 2019 відповідач переїхав до м. Кривий Ріг. Тобто фактично припинилися шлюбні відносини. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2019 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає хоча працездатний, та має можливість утримувати дитину. Крім того позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому сама не має можливості працювати в зв`язку з чим потребує допомоги на утримання. Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи з дня подання заяви до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Блажієвському М.І.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судові засідання 06.02.2020, 18.03.2020, які були призначені в режимі відеоконференції повторно не з`явилися з невідомих для суду причин, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. В попередніх судових засіданнях відповідач позовні вимоги не визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 19.07.2019 року рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860 грн.

На даний час між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання неповнолітньої дитини.

Згідност. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.

Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що на даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку з цим ніде не працює, а тому потребує коштів на своє утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін - відповідач не обмежений у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, позивач в зв`язку з доглядом за дитиною не має самостійного заробітку, з доходів має лише соціальну допомогу в розмірі 860 грн., що є меншим від встановленого законом прожиткового мінімуму непрацездатної особи 1638 гривні, а тому потербує матеріальної допомоги від відповідача.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання колишньої дружини підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000 грн.

Суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

При подачі позову позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268,430 ЦПК України, ст.ст. 75, 84, 182, 182 Сімейного Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25% всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 22.05.2019 року до досягнення трьох років неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави 1536,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконаня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.03.2020 року.

Головуючий підпис Г . С . Русаков