Справа № 572/2698/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу №572/2698/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КЛЕСІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ САРНЕНСЬКОГО РАЙОНУ Рівненської області - про встановлення факту, визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши факт право власності останнього на вказане будинковолодіння.

В поданій позовній заяві позивачем вказано, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , був батьком позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є позивач та дружина спадкодавця - ОСОБА_2 . Вказані спадкоємці на момент смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані із ним, отже, прийняли спадщину, відповідно до вимог закону. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 (хоча не відмовились від своєї частки спадщини на користь позивача - через правову необізнаність), однак, позивач не має можливості реалізувати свої права на спадкове майно, оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва на цілу частку у спідщині, через наявність іншого спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Крім цього, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом, також, вказано відсмутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки ОСОБА_4 за житя не зареєстрував будинковолодіння.

В судове засідання позивач та представник позивача подали письмову заяву, якою заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також подала письмову заяву, якою повідомила, що визнає заявлені позивачем вимоги.

Представником відповідача - Клесівської селищної ради, в особі сільського голови ОСОБА_5, суду подано письмову заяву, згідно із якою вказаний відповідач не має заперечень щодо заявлених ОСОБА_1 вимог.

Сторонами заявлені клопотання про розгляд даної справи у їх відсутності, які судом задоволені.

Інших клопотань заявлено сторонами не було.

Так, правовідносини між сторонами виникли із права на спадкування та із права власності на нерухоме майно. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Позиачем заявлено вимогу про встановлення факту права власності за спадкодавцем - ОСОБА_4 .

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що спірне будинковолодіння було побудовано ОСОБА_4 (тобто, створено останнім).

Сатеттею 331 ЦК України визначено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, для встановлення факту права власності за спадкодавцем на спірне будинковолодіння, позивач, у відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, має надати докази, які підтверджують вказані осбатвини, тобто, факт будівництва ОСОБА_4 будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Копія технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 01 квітня 2014 року, доводить, що за казаною адресою дійсно розташований житловий будинок та господарські будівлі.

Згідно із довідкою №3098 від 03 вересня 2020 року, виданої Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області - згідно земельно-облікових даних за домоволодінням в АДРЕСА_1 , обліковується земельна ділянка орієнтовною площею 0,1200 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Однак, вказані вище докази не доводять факт будівництва будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , саме ОСОБА_4 , а тому вказана вимога до задоволення не підлягає.

Крім цього, позивачем заявлено вимогу про визнання за ним права власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Згідно із вимогами ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При чому відповідно до ч.2 ст.1223 СК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так, за змістом ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Копія свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 29 квітня 1976 року, доводить, що позивач є сином ОСОБА_4 .

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11 грудня 1994 року, судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надана суду позивачем довідка №2728, видана 31 липня 2020 року Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області, доводить, що на момент смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі по АДРЕСА_1 були зареєстровані також, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім цього, нотаріусом Сарненської РДНК встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями є, відповідно, дружина - ОСОБА_2 , та син - ОСОБА_1 , які є спадкоємцями першої черги спадкування після його смерті, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України. Вказані обставини встановлені судом із наданої позивачем постанови державного нотаріуса від 02 травня 2019 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім цього, вказана вище постанова доводить, що усі спадкоємці після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину відповідно до закону, а саме : вимог ст.1268 ЦК України, так як проживали разом із спадкодавцем на момент його смерті.

Таким чином, позивач дійсно є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті батька. Крім цього, стороною доведено, що позивач прийняв спадщину після смерті батька.

Однак, згідно із вимогами ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскльки суду не надано доказів належності спадкодавцеві - ОСОБА_4 , на праві власності будинковолоідіння, розташованого по АДРЕСА_1 , вказане майно не відноситься до складу спадщини після його смерті, а тому відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на вказане майно після смерті батька.

Враховуючи наведене, позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, ст.ст.328, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (жительки АДРЕСА_1 ), КЛЕСІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ САРНЕНСЬКОГО РАЙОНУ Рівненської області (смт.Клесів вул.Свободи,10 Сарненського району Рівненської області, ) - про визнання за ним права власності на житловий будинок із господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши факт право власності останнього на вказане будинковолодіння - відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: