Справа № 493/1516/20
Провадження № 2/493/581/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Галайко О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Ухвалами від 16.10.2020 року у клопотанні позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, надано позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків.

19.10.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 з виправленими недоліками, а саме додано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 29.10.2020 року провадження по вказаній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

13.11.2020 року надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 13.11.2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та доручено Солом`янському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції.

16.11.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача Башкірової Ю.Г. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та заява позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання за участю її представника в режимі відеоконференції через систему vkz.court.gov.ua.

Ухвалою від 16.11.2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

16.11.2020 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі та відзив з додатками на позовну заяву позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.11.2020 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження в справі відмовлено.

Ухвалою суду від 20.11.2020 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді відмовлено.

02.12.2020 року на адресу суду повторно надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

03.12.2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про допуск до справи в якості представника ОСОБА_5

03.12.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення/перенесення розгляду справи та клопотання відповідача ОСОБА_2 про відкладення/перенесення розгляду справи.

Ухвалою суду від 03.12.2020 року у клопотанні позивача ОСОБА_1 щодо допуску в якості її представника ОСОБА_5 відмовлено.

16.12.2020 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення/перенесення розгляду справи.

17.12.2020 року на адресу суду надійшли клопотання від позивача ОСОБА_1 про виклик свідків та про проведення підготовчого судового засідання без її участі та призначення розгляду справи по суті.

17.12.2020 року на адресу суду надійшов висновок Балтської РДА як органу опіки та піклування.

Ухвалами суду від 17.12.2020 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено; у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків відмовлено.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду.

28.12.2020 року на адресу суду надійшли клопотання від відповідача ОСОБА_2 та його представника про приєднання письмових доказів до справи; про визнання доказу недопустимим та недостовірним; про необхідність повернення до розгляду справи в підготовчому засіданні; про залучення у справу третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору; про залучення в якості третьої особи дитини; про роз`яснення ухвал суду від 18.11.2020 року та від 17.12.2020 року та долучено до справи письмові пояснення відповідача ОСОБА_2

29.12.2020 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про відвід судді у зв`язку з сумнівами в неупередженості та об`єктивності.

29.12.2020 року відповідачем безпосередньо в судовому засіданні втретє надана заява від 03.12.2020 року про зупинення провадження у справі.

Ухвалами суду від 29.12.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі відмовлено; у задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_2 про приєднання письмових доказів до справи та про визнання доказу недопустимим та недостовірним відмовлено, докази додані до клопотання про приєднання письмових доказів до справи не прийнято до розгляду та повернуто відповідачем; у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про необхідність повернення до розгляду справи в підготовчому засіданні відмовлено; заяви відповідача ОСОБА_2 про залучення у справу в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а саме дитини та людей, які переховують дитину залишено без задоволення; у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено; заяви представника відповідача ОСОБА_3 про роз`яснення ухвал від 18.11.2020 року та від 17.12.2020 року залишено без задоволення.

Ухвалою від 29.12.2020 року доручено Дніпровському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції для участі представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні 30.12.2020 року з 10:00 год. до 18:00 год.

30.12.2020 року на адресу суду надійшли клопотання від відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; усне клопотання про відвід головуючому у справі; про поновлення пропущеного з поважних причин строку на подачу письмового доказу у справу.

Ухвалами суду від 30.12.2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про повторне винесення ухвали про участь її в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено; у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого у справі судді відмовлено; у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про приєднання письмових доказів до справи відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 05.11.2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.03.2020 року шлюб між сторонами розірвано. 14.09.2020 року близько 16:00 год відповідач ОСОБА_2 викрав доньку ОСОБА_7 , яка проживала разом з нею. За даним фактом вона звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та прокурором було внесено відомості до ЄРДР за № 0000087 від 23.09.2020 року з правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України. Згідно розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7 » від 02.10.2020 року № 222/А-2020, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач дане розпорядження ігнорує та дитину не повертає і бачитись з дитиною не дозволяє, що і стало приводом для звернення до суду в порядку, встановленому ст. 162 СК України.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, позовні вимоги за яким просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі, надавши письмові пояснення до справи, в яких зазначено, що станом на 14.09.2020 року дитина перебувала у матері/проживала з матір`ю не на підставі закону або рішення суду. Розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» за № 222/А-2020 винесено 02.10.2020 року, тобто після подачі позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. Крім того, дане розпорядження на даний час оскаржується в Одеському окружному адміністративному суді. Більше того, вказане розпорядження не є законом чи рішенням суду і датовано воно 02.10.2020 року, а дитина перебуває з батьком з 14.09.2020 року, що не оспорюється сторонами. Справа щодо визначення місця проживання дитини як відомо не вирішена по суті до цього часу. Дитина з початку вересня почала наполегливо виявляти бажання бути з батьком і йому вдалося взяти її на тиждень до себе відпочивати, а також перевірити стан здоров`я у зв`язку з тим, що його став непокоїти фізичний та психологічний стан доньки. Дитина почала категорично відмовлятися від того, щоб повернутися до матері, говорила, що мама її не пустить до тата, буде бити, сильно плакала і просила лишитися. У зв`язку з цим він залишив дитину у себе на тривалий час. Звертає увагу на результати психодіагностичного обстеження, що дитина постраждала від психотравмівних чинників, які вона пов`язує з своєю матір`ю та примусове відібрання дитини від батька є неможливим без завдання дитині значної психологічної травми.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що зареєстроване місце проживання та фактичне місце проживання малолітньої дитини є місце проживання її матері ОСОБА_1 . Після видачі судового наказу Балтським районним судом від 09.01.2020 року про стягнення аліментів, відповідач звернувся із заявою до органу опіки і піклування Балтської РДА про визначення способу участі батька у вихованні дитини, хоча мати дитини ніколи не заперечувала проти зустрічей батька з донькою у її присутності, про що не заперечував і сам батько. На підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини було видано розпорядження головою Балтської РДА від 10.03.2020 року № 71/А-2020, батькові був визначений порядок участі у вихованні доньки, а саме встановленні години спілкування батькові з малолітньою дитиною у присутності матері тричі на тиждень. 14.09.2020 року відповідач забрав доньку за місцем проживання останньої. За заявою матері відносно батька порушено кримінальне провадження за ст. 356 КК України (самоправство). За рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Балтської РДА, яка є консультативно-дорадчим органом при голові райдержадміністрації, згідно розпорядження Балтської РДА № 222/А-2020 від 02.10.2020 року, місце проживання малолітньої дитини визначено біля матері ОСОБА_1 , тому враховуючи вказане розпорядження та морально-психологічний стан дитини, яка від народження і до 14.09.2020 року не розлучалась зі своєю матір`ю, позов просила задовольнити.

30.12.2020 року представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій повідомила, що з огляду на очікування проведення відеоконференції з Балтським районним судом Одеської області, вона чекати більше не могла, оскільки у неї запланований візит до лікаря, де вона перебуватиме приблизно з 13:00 год. до 17:00 год., тому у разі визначення наступного судового засідання просила врахувати те, що до 15.01.2020 року перебуватиме у відпустці.

Судом враховано п. 3 ч. 3 ст. 223 ЦПК України та продовжено розгляд справи за відсутності представника відповідача ОСОБА_3 .

Після цього відповідачем ОСОБА_2 неодноразово почали заявлятись клопотання про відкладення судового засідання та відводи головуючому у справі.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду у своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії, зовні "схожі" на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату.

Доказом зловживання процесуальними правами, що виразилося у безпідставному затягуванні розгляду справи є постановлені судом ухвали за наслідками розгляду повторно заявлених клопотань відповідачем та його представником та заявлених головуючому судді неодноразових відводів у даній цивільній справі.

Таким чином, суд констатує факт зловживання відповідачем та його представником своїми процесуальними правами, яке виразилося у вчиненні дій, спрямованих на безпідставне затягування та перешкоджання своєчасного розгляду цієї справи, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши їх позицію щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 05.11.2016 року, який зареєстровано Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом № 190.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 17.03.2020 року в справі № 493/230/20 шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвано та зазначено, що дитина за погодженням сторін проживає з ОСОБА_1

З народження дитина ОСОБА_6 проживала із матір`ю ОСОБА_1 , яка 20.06.2019 року влаштувала дитину в Миронівський заклад дошкільної освіти «Дзвіночок».

Позивач вказувала, що не давала своєї згоди на зміну місця проживання дитини.

14.09.2020 року ОСОБА_2 забрав малолітню доньку ОСОБА_6 до себе, де вона і проживає до цього часу.

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 23.09.2020 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за ст. 356 КК України за зверненням ОСОБА_1 з приводу незаконного відібрання у неї дитини відповідачем, яким підтверджується факт конфліктних відносин, які склалися між сторонами з приводу місця проживання малолітньої ОСОБА_6 .

Розпорядженням Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 71/А-2020 від 10.03.2020 року встановлено батькові ОСОБА_2 порядок участі у вихованні доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного понеділка та середи з 16:00 год. по 20:00 год.; кожну першу та третю суботу місяця з 10:00 год. по 20:00 год.; кожну другу, четверту неділю місяця з 10:00 год. по 20:00 год. у присутності матері або за домовленістю до досягнення дитиною шкільного віку.

Розпорядженням Балтської районної державної адміністрації Одеської області № 222/А-2020 від 02.10.2020 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_6 із матір`ю ОСОБА_1 .

Копією довідки Миронівського закладу дошкільної освіти «Дзвіночок» вих. № 10 від 13.10.2020 року виданої ОСОБА_1 в тому, що її дочка ОСОБА_6 не відвідує дитячий садок з 15.09.2020 року.

Копією характеристики Миронівського закладу дошкільної освіти «Дзвіночок» вих. № 9 від 13.10.2020 року виданої на вихованку дитячого садка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_6 була зарахована до дитячого садка 20.06.2019 року. Дівчинка гарно вихована, має гарні розумові здібності. Добре розмовляє, добре розвинене мислення. Вміє спілкуватися з дітьми, гратися в колективі. Має схильність до художньої праці, любить слухати казки. Дівчинка добре розвинена фізично, любить рухливі ігри. За дитиною доглядала мати. З боку педагогічного колективу Миронівського ЗДО до матері щодо виховання дитини претензій немає. Дитину завжди забирала мати, кілька разів батько чекав мати з дитиною за територією закладу.

З копії характеристики на ОСОБА_1 вбачається, що з серпня 2004 року ОСОБА_1 проживає разом з батьками та сестрою по АДРЕСА_1 . В грудні 2015 року вона призначена на посаду завідуючої фельдшерсько-акушерським пунктом с. Мирони Балтського району Одеської області, де і працює по теперішній час. За весь період проживання на території мікрорайону зарекомендувала себе зразковим громадянином, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і у спілкуванні з сусідами. Приймає участь у громадських зборах і необхідних роботах, що проводяться на прилеглої прибудинкової території. За характером спокійна, врівноважена, розсудлива. Порядність, скромність, доброта, ввічливість є головними рисами ОСОБА_1 . В конфліктних ситуаціях із сусідами не помічена. Скарг і нарікань на неправомірні вчинки не надходило, а навпаки дружелюбна і по можливості надає допомогу.

Згідно копії характеристики № 256 від 15.10.2020 року, виданої Балтською міською радою Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 вийшла на роботу достроково в зв`язку з тим, що на її утриманні знаходиться донька ОСОБА_8 , 2017 року народження, яку вона виховує самостійно без матеріальної допомоги чоловіка, враховуючи важке матеріальне становище вона змушена була передчасно до закінчення відпустки по догляду за дитиною вийти на роботу, а також оформити дитину до Миронівського ДНЗ «Дзвіночок» з липня місяця 2019 року.

Відповідно до ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Органом опіки та піклування Балтської райдержадміністрації надано висновок від 16.12.2020 року про відібрання дитини від батька і повернення її за попереднім місцем проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду.

На думку суду, вказаний висновок прийнято з порушенням ч. 5 ст. 19 СК України, без повного, всебічного та об`єктивного розгляду, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого висновку, оскільки обстеження умов проживання дитини та батька ОСОБА_2 проведено не було, про що в судовому засіданні не заперечувала представник третьої особи, будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджав в обстеженні умов проживання за його місцем проживання суду не надано.

Суд критично ставиться до висновку фахівця ОСОБА_9 за результатами психодіагностичного обстеження дитини ОСОБА_6 від 09.10.2020 року, оскільки такий висновок не є висновком експерта. Разом з тим у висновку зазначено, що поведінка матері є проявом психологічного та фізичного насильства, недбалого ставлення до життєво важливих потреб дитини, які забезпечують відчуття базової безпеки і повноцінний, здоровий особистісний розвиток, але такі твердження ґрунтуються на припущеннях. Обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні щодо дитини домашнього насильства може бути встановлена виключно в судовому порядку з ухваленням відповідної постанови суду чи обвинувального вироку. Водночас доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної чи кримінальної відповідальності суду не надано.

Також судом приймається до уваги те, що примусова зміна способу і життя, місця проживання та складу сім`ї призвели до негативних наслідків для малолітньої ОСОБА_6 та завдали їй психологічної травми, що частково відображено в даному висновку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує, але таких доказів стороною відповідача надано не було.

Ст. 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 4 ст. 160 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину.

Ч. 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Положення ст. 162 СК України спрямовані захистити права того з батьків, з ким на підставі закону або рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання.

Судом встановлено, що місце проживання дитини було визначено розпорядженням органу опіки і піклування Балтської районної державної адміністрації, яке на даний час не скасовано і є чинним, спір про визначення місця проживання дитини перебуває в провадженні Балтського районного суду Одеської області на стадії підготовчого засідання.

Відповідно до ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведені обставини, що фактично відбуваються між сторонами достовірно доводять той факт, що з 14.09.2020 року дитина дійсно проживає разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , без жодної правової підстави на це, оскільки розпорядженням органу опіки і піклування Балтської районної державної адміністрації визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_6 з матір`ю, а у судовому порядку позов ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з ним судом ще не вирішений.

Для повернення дитини немає необхідності надавати докази створення для неї нормальних умов для її виховання та розвитку, оскільки ст. 162 СК України базується на юридичній презумпції правомірності поведінки того з батьків, з ким вона проживала.

Тобто, положеннями вищевказаної статті встановлені правові наслідки протиправної поведінки одного з батьків або іншої особи при визначенні місця проживання малолітньої дитини, якими є відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Відповідно при застосуванні вимог ст. 162 СК України доказуванню підлягає факт визначення місця проживання дитини та протиправність дій одного з батьків щодо неповернення дитини.

Суд дійшов висновку, що відповідач змінив місце проживання малолітньої дитини без згоди її матері, позивача у справі, чим порушив права дитини щодо місця її проживання, тому вважає необхідним задовольнити в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька ОСОБА_2 та повернення її матері, що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про відібрання дитини у «тих людей, в яких її переховують», то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не уточнено в цій частині вимоги, яких саме людей мала на увазі позивач.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала допускається до негайного виконання.

Також суд зауважує, що вирішення справи на користь позивача не впливає на права батька малолітньої ОСОБА_6 спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162 СК України, ст. ст. 12, 81, 89, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання задовольнити частково.

Відібрати у батька ОСОБА_2 малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та повернути дитину матері ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині відібрання дитини у батька ОСОБА_2 .

В іншій частині відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Балтський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 31 грудня 2020 року.

СУДДЯ