Справа № 408/283/20-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Соболєва Є.О.,

присяжних: Мірошнік Т.О., Авраменко І.М.,

при секретареві Савенко Т.А.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, в якому заявник просить визнати недієздатним свого брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити над ним опіку,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 вказав, що його брат ОСОБА_2 є інвалідом І групи «А» з дитинства та потребує постійного догляду. Мати останнього ОСОБА_3 , яка опікувалась братом у 2019 році, померла, тому виникла необхідність для звернення з цією заявою до суду.

В судовому засіданні заявник підтвердив, що його брат самостійно ходити, розмовляти та обслуговувати себе не може, він лише виконує примітивні дії, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Біловодської селищної ради до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи орган опіки та піклування повідомлявся належним чином, тому суд вважав можливим розглянути справу без представника цього органу.

Заслухавши заявника, свідків, суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до частини першої статті 39 цього ж Кодексу фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Із доданих до заяви матеріалів дійсно вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом І групи з дитинства, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом: тяжка розумова відсталість в ступені імбецильності.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт того, що брат заявника не в змозі самостійно себе обслуговувати та за ним необхідний постійний догляд.

Висновками проведеної у справі амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи (висновок судового-психіатричного експерта № 143 від 25.07.2020) підтверджується факт, що ОСОБА_2 страждає на стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, які потребують догляду. За своїм психічним станом він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Наведене переконало суд в необхідності визнання ОСОБА_2 недієздатною особою, оскільки він страждає на стійку розумову відсталість з дитинства.

Із визнанням ОСОБА_2 недієздатним, суд також вважає обґрунтованим прохання заявника щодо встановлення над його братом опіки, оскільки це відповідає вимогам частини першої статті 60 Цивільного кодексу України, призначивши опікуном недієздатної саме заявника.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 258-260, 300 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 , задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с Шуліківка Біловодського (нині Старобільського) району Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатним.

Встановити опіку над ОСОБА_2 , призначивши його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення про визнання недієздатним ОСОБА_2 діє два роки з моменту набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Присяжні: