ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 березня 2020 року

м. Харків

справа № 641/6138/19

провадження № 22-ц/818/1674/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Бровченка І.О., Бурлака І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року, постановлене під головуванням судді Григор`єва Б.П., в залі суду в м. Харкові,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила суд відступити від принципу рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на спільно набуте майно в більшій частині (3/4), припинити за відповідачем право власності на автомобіль та визнати за нею право власності на частку у спільному майні, що належить відповідачу (1/4), стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію, що становить ј вартості автомобіля, в розмірі, згідно ринкової вартості, відшкодувати судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року позов задоволено частково. Відступлено від принципу рівності часток подружжя та визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини автомобілю Geely CK 2012, державний номерний знак НОМЕР_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 1 875,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по Ѕ частині за кожним на автомобіль, у стягненні витрат на професійну правову допомогу відмовити. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна, передбачені в ст. 70 СК України відсутні. Проживання дітей з позивачем не є правовою підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя, позивачем не доведено. Розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та ціною позову. Дані витрати не підлягають задоволенню, оскільки їх розмір є недоведений, будь-якого розрахунку позивачем не надано.

У відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, викладені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними та не спростовуються висновки суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року відповідно до ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 142).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частково задовольняючи позов та відступаючи від принципу рівності часток подружжя при поділі майна подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що на утриманні ОСОБА_1 знаходяться неповнолітні діти, рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1 700,00 грн. на кожну дитину та даний розмір стягнутих аліментів менший за встановлений законом прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 29 липня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до довідки Регіонального центру МВС в Харківській області від 28 серпня 2019 року № 31/203571 автомобіль Geely CK 2012, державний номерний знак НОМЕР_1 ., номер кузова НОМЕР_2 (далі - автомобіль), свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 29 травня 2013 року, належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний автомобіль набутий ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу та належить їм на праві спільної сумісної власності.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відступлення від принципу рівності часток подружжя та визнанні за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини автомобілю з наступних підстав.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 та 5 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.2 та 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу.

Суд першої інстанції правильно встановив, що спірний автомобіль був придбана подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, проте необґрунтовано виходив із того, що є правові підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до ч.3 ст. 70 СК України відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проживання дітей з позивачкою ОСОБА_1 та сплату аліментів позивачем в розмірі 1 700,00 грн. на кожну дитину є підставою для збільшення частки одного з подружжя.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 29 липня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01 липня 2019 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становив 2 118,00 грн.

Визначений в рішенні Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року розмір аліментів на утримання дітей по 1 700,00 грн. на кожного є більшим ніж мінімально гарантований розмір аліментів, передбачений ч.2 ст. 182 СК України, зважаючи на що, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначений рішенням суду розмір аліментів є правовою підставою для відступлення від рівності часток подружжя при поділі спільного майна.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Позивачка ОСОБА_1 не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей за наявності відповідних підстав.

ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів, що свідчать про наявність підстав для відступлення від рівності часток подружжя. Проживання дітей з позивачкою не є безумовною підставою для такого відступлення.

Зважаючи на відсутність правових підстав для відступлення від рівності часток подружжя, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення часток сторін у спільній сумісній власності.

Відповідно до принципу рівності часток подружжя, колегія суддів визнає за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобілю Geely CK 2012, державний номерний знак НОМЕР_1 ,за кожним.

Також рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу.

24 липня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Овчаренко О.Г. було укладено договір про надання юридичних послуг № АО-96 (а.с. 16).

Додатковою угодою № 1 до даного договору про надання юридичних послуг № АО-96 сторони узгодили, що складання позовної заяви про поділ майна подружжя та подання документів до суду складає 2 500,00 грн. Гонорар за участь у судових засіданнях становить 850, 00 грн. за кожне засідання (а.с. 17).

Також матеріали справи містять попередній розрахунок сум судових витрат по справі, яким встановлені витрати позивача на правничу допомогу, а саме, складання позовної заяви про розірвання шлюбу та подачу документів до суду 2 500,00 грн., представництво інтересів позивача в суді першої інстанції 850,00 грн. за одне судове засідання (а.с. 19).

Додатковою угодою № 3 до договору про надання юридичних послуг № АО-96 викладено п.п. 1.3. п.1 додаткової угоди № 1 до договору про надання юридичних послуг № АО-96 в наступній редакції: складання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя, складання інших процесуальних документів та подання їх до суду 2 500,00 грн. Юридичні послуги виконавця, зазначені у п.п. 1.3. п.1 цієї угоди, полягають в наступному: надання усних консультацій (а саме надання пояснень про те, куди звертатись, які документи збирати тощо), підготовка позовної заяви (написання заяви, погодження з клієнтом, направлення її до суду разом із документами), підготовка відповіді на відзив відповідача (а.с. 88).

Сплата позивачем юридичних послуг підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 18, 90).

З затверджених рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21 березня 2018 року рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару вбачається наступний розмір адвокатського гонорару: консультація усна без вивчення документів 200,00 грн., усна з вивченням документів 500,00 грн., складання позовної заяви майнового характеру 1 600,00 грн., відповідь на відзив 500,00 грн. за сторінку (а.с. 91).

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом позивача були проведені наступні дії: складено позовну заяву про поділ спільного майна подружжя (а.с. 2-4), клопотання про витребування доказів (а.с. 27, 28), клопотання про долучення до матеріалів справи (а.с. 44), відповідь на відзив на 5 аркушах (а.с.70-74).

З досліджених матеріалів справи вбачається, що вартість юридичних послуг адвоката позивача, що становить 2 500,00 грн., є обґрунтованою. При вирішенні питання щодо обґрунтованості вартості наданих юридичних послуг враховуються надані види правової допомоги, пов`язані з розглядом справи. Витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

ОСОБА_1 подано позов, в якому фактично просила суд: 1) визнати за нею право власності на спільно набуте майно, в більшій частці (3/4); 2) припинити за відповідачем право власності на ј частку автомобілю; 3) стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію, що становить ј вартості автомобілю.

Фактично друга та третя позовні вимоги нерозривно пов`язані та не можуть існувати одна без одної, зважаючи на що, під час розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції виходить з наявності двох окремих позовних вимог: 1) визнання за позивачем права власності на спільно набуте майно, в більшій частці (3/4); 2) припинення за відповідачем права власності на ј частку автомобілю та стягнення з позивача на користь відповідача компенсації, що становить ј вартості автомобілю.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції змінено рішення суду першої інстанції та визнано за кожною стороною по Ѕ частці на автомобіль, фактично задоволено 66,76 відсотків від однієї з двох вимог позивача, що становить 833,75 грн. (2 500,00 грн. (вартість юридичних послуг) : 2 (кількість позовні вимоги) = 1 250,00 грн. (вартість кожної послуги). 66, 76 відсотків від 1 250,00 грн. = 833,75 грн.).

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, в розмірі 833,75 грн.

У зв`язку з чим рішення суду в зазначеній частині також підлягає зміні.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року- змінити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частку автомобілю Geely CK 2012, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 833,75 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:О.В. Маміна І.О. Бровченко І.В. Бурлака