Справа № 523/2933/20
Провадження №4-с/523/42/20
У Х В А Л А

"25" березня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міхновича М.О., -

ВСТАНОВИВ:

В інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою про визнання дій неправомірними та скасування постанови головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхновича М.О. звернулась адвокат заявника ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . В обґрунтування скарги адвокат зазначила, що 14.07.2017 року Суворовським ВДВС було отримано заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Суворовським районним судом м. Одеси від 24.11.2017 року у справі № 523/8965/16-ц. Адвокат зазначає, що в ході виконання рішення суду було подано касаційну скаргу, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 11.08.2017 року було зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31.05.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , судового збору у розмірі 6 972 грн., 68 коп. В подальшому, Постановою Верховного суду від 24.10.2019 року касаційну скаргу було залишено без задоволення. а рішення апеляційного суду Одеської області від 31.05.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , судового збору у розмірі 6 972 грн., 68коп.- без змін. Однак, станом на цей час боржник не може виконати рішення суду та сплати судовий збір на користь держави в розмірі 6 972 грн., 68 коп., оскільки виконавче провадження безпідставно закінчено та виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання. На підставі викладеного адвокат просить поновити заявнику строк на звернення до суду, визнати постанову неправомірною та протиправною та скасувати її, зобов`язати головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхновича М.О. або особу, що його замінює відновити виконавче провадження № 54311563.

У судове засідання представник скаржника та скаржник не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, адвокат скаржника звернулась на адресу суду з заявою про проведення засідання за її відсутності в якій зазначила про підтримку заявлених вимог та просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року у справі № 523/14170/16-ц Суворовським районним судом м. Одеси 15 червня 2017 року було видано виконавчий документ, на підставі якого державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міхновичем М.О. 18 липня 2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54311563 (а.с.6).

На виконання наказу Міністерства юстиції України від 15.02.2017 р. № 375/5 «Про реорганізацію відділів державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області» державним виконавцем Суворовського відділу ДВС м. Одеси, постановою від 30.08.2017 року було передано виконавчий документ ВП № 5431156 новоутвореному Першому Суворовському відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області (а.с.8).

Постановою Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 21.09.2017 року ВП № 54311563 прийнято до провадження, копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.9-10).

Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 21.09.2017 року на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду від 11.08.2017 року зупинено виконавчі дії до закінчення касаційного розгляду (а.с.11).

Судом встановлено, що Головним державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Міхновичем М.О. 18.12.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, в зв`язку з відсутністю у боржника будь-яких доходів, на які можливо було б звернути стягнення згідно з чинним законодавством (а.с.12).

Відповідно до Постанови Верховного суду від 24.10.2019 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення апеляційного суду Одеської області від 31.05.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , на користь держави судового збору у розмірі: 6 972 грн. 68 коп. залишено без змін. Поновлено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31.05.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , на користь держави судового збору у сумі 6 972, грн 68 коп. (а.с.13-19).

ОСОБА_1 25.11.2019 року звернувся до Першого Суворовського ВДВС з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с.20).

Також, ОСОБА_1 21.01.2020 р. звернувся до Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, яка відповідно до штампу зареєстрована 21.01.2020 року (а.с.21-22).

Згідно листа Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції від 03.02.2020 року вих. № В-13/54311563, боржника ОСОБА_1 , повідомлено про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та роз`яснено про відсутність підстав щодо його поновлення (а.с.23).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року витребувано від Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції належним чином завірені копії матеріалів ВП № 54311563. На час розгляду скарги вимоги ухвали виконані не були.

У своїх вимогах скаржник посилається на те, що дії державного виконавця є незаконними, оскільки виконавцем було винесено постанову повернення виконавчого документу стягувачу в період розгляду касаційної скарги. Оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу було винесено 18.12.2018 року, в той час, як Постанова Верховного суду у справі № 523/14170/16-ц, на підставі якої було зупинено вчинення виконавчих дій, винесена лише 24.10.2019 року, та одразу після її отримання боржник самостійно звернувся до державного виконавця з заявою щодо її виконання. Таким чином, дії державного виконавця є незаконними та такими, що грубо порушують вимоги законодавства.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду, є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Так, стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено повернення виконавчого документа стягувачу , якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Як передбачено ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Як зазначає скаржник, і не спростовано матеріалами справи, він особисто звернувся до державного виконавця з метою виконання рішення суду, також зазначив про відсутність будь яких дій, що полягали у здійсненні державним виконавцем заходів з приводу розшуку майна боржника тощо, а також посилався на безпідставність прийнятого виконавцем рішення, оскільки він не мав наміру вчиняти дії, що пов`язані з невиконанням рішення суду.

Тобто, судом вбачається наявність добровільної згоди на виконання рішення, яке перебувало на примусовому виконанні, а також безпідставність та передчасність винесеної постанови від 18.12.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та була прийнята передчасно.

Щодо вимоги скаржника з приводу поновлення строку на оскарження дій та постанови державного виконавця, слід зазначити наступне.

Статтею 449 ЦПК України, передбачені строки для звернення зі скаргою - скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З заявою про відновлення виконавчого провадження до Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, боржник звернувся 21.01.2020 року, що підтверджується штампом виконавчої служби. Відповідь від 03.02.2020 року на свою заяву боржник отримав 18.02.2020 року, та згідно штампу Суворовського районного суду м. Одеси, скаргу подав до суду 20.02.2020 року. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність підстав щодо поновлення пропущеного строку, оскільки скаржник звернувся зі скаргою у строки, передбачені ст. 449 ЦПК України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Гарантії прав учасників виконавчого провадження є невід`ємними від юридичних гарантій законності, під якими розуміють передбачені законом спеціальні засоби впровадження охорони та, у разі порушення, відновлення законності.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначеними цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Приймаючи до уваги викладене вище, вимоги діючого законодавства, встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міхновича М.О. задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження дій та скасування постанови від 18.12.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Визнати постанову головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального Управління юстиції в Одеській області Міхновича М.О. про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 55281129 від 18.12.2018 року неправомірною.

Постанову головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міхновича М.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.12.2018 року у виконавчому провадженні № 54311563 скасувати.

Зобов`язати головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міхновича М.О. або іншу посадову особу Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 523/14170/16-ц, виданого 15.06.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси та вчинити всі дії щодо його примусового виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: