Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1789/19
УХВАЛА

03 грудня 2020 року смт Крижопіль

Вінницької області

Cуддя Крижопільського районного суду Вінницької області Зарічанський В.Г. розглянувши заяву відповідача - позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Городківської сільської ради, ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог: ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Городківської сільської ради про встановлення факту спільного проживання, визнання недійсним свідоцтв про право власності на житловий будинок і визнання права власності на частину житлового будинку,

,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні районного суду знаходиться цивільна справа за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Городківської сільської ради, ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог: ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Городківської сільської ради про встановлення факту спільного проживання, визнання недійсним свідоцтв про право власності на житловий будинок і визнання права власності на частину житлового будинку,

Свою заяву мотивує тим, що у неї виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки розгляд справи головуючим здійснюється односторонньо і така поведінка викликає у неї сумніви в неупередженості та об`єктивності судді. Підставою для подання заяви про відвід судді стало те, що в судовому засіданні 24 листопада 2020 року представник позивача ОСОБА_2 , порушивши порядок судового засідання, без дозволу головуючого звернувся до неї, підвищивши голос, та почав говорити їй, що даний спір можливо вирішити тільки мирним шляхом, уклавши мирову угоду, інакше, по рішенню суду сторони не отримають того, на що вони сподіваються. Представник позивача ОСОБА_2 запитав свого довірителя ОСОБА_2 , чи той згоден на мирне вирішення спору, на що ОСОБА_2 відповів згодою. Потім представник ОСОБА_2 також без дозволу головуючого звернувся до неї з цим же питанням і наголосив на тому, що по мировій угоді вона отримаю те, про що вона заявила у позові. Весь цей час представник ОСОБА_2 звертався до неї, підвищивши голос, з очевидним роздратуванням, вимагаючи, щоб вона погодилася на мирне вирішення спору, хоча їй не було зрозуміло на які умови вона має погодитися. Ігноруючи таку поведінку представника ОСОБА_2 , головуючий підтримав його і почав наголошувати їй, що вона сама створила конфлікту ситуацію, в результаті якої її брат позивач ОСОБА_2 змушений був звернутися до суду, і в даний час вона перешкоджає брату отримати свою частку в майні після смерті батьків. Вона погодилася на укладення мирової угоди і просила свого представника адвоката Глушкову О.І. погодити умови мирової угоди з представником ОСОБА_2 адвокатом Лукавським І.А. Як повідомила її представник, 30 листопада 2020 року вона по телефону зв`язалася з представником ОСОБА_2 , який повідомив, що він підготував мирову угоду, яку підписав ОСОБА_2 і просив надати йому електронну пошту для того, щоб переслати проект мирової угоди їй для ознайомлення. ЇЇ представник надала електронну пошту, однак, будь-якого проекту їм не було надано, і в подальшому питання про укладення мирової угоди представником ОСОБА_2 більше не вирішувалося. У судовому засіданні 01 грудня 2020 року головуючий поставив питання, чи дійшли сторони мирової угоди, на що представник позивача ОСОБА_2 повідомив суд, що вирішити спір мирним шляхом не вдалося. Головуючий не з`ясовував причини відмови позивача та його представника від укладення мирової угоди, на якій в попередньому судовому засіданні наполягали позивач, його представник, а також про необхідність укладення якої їй наголошував головуючий. Така позиція судді викликає в неї небезпідставну підозру в тому, що обставини щодо відмови позивача ОСОБА_2 та його представника від мирової угоди були відомі головуючому заздалегідь, до початку судового засідання 01.12.2020. Крім того, задоволення клопотання позивача про виклик свідка, про яке позивач не просив в підготовчому засіданні, також не слугує підставою для відводу, оскільки в цей же день було задоволено і клопотання ОСОБА_1 про виклик іншого свідка, питання про виклик якого вона також не ставила під час підготовчого засідання. Суд, дослідивши заяву про відвід головуючому, вважає, що даний відвід є не вмотивованим і заявлений по надуманих підставах, оскільки: стаття 36 Цивільного процесуального кодексу України передбачає підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ("Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII), п. 43). Дана заява ОСОБА_1 про відвід головуючого не містить конкретних підстав для її заявлення, що передбачені вищевказаною статтею ЦПК України. Відповідно до положень ст.36 ч.4 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Оскільки відповідач - позивач не надала суду доказів про існування прямої чи побічної заінтересованості судді Зарічанського В.Г. у результатах розгляду справи та про наявність інших обставин, що виникають сумнів у неупередженості чи обєктивності судді, тому суддя приходить до висновку про безпідставність заявленого відводу. За таких обставин суддею не встановлено підстав для відводу судді-головуючого по справі. Керуючись ст.ст.36, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заявленого відповідачем - позивачем ОСОБА_1 відводу головуючому відмовити за його безпідставністю. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: