справа № 208/2296/20
№ провадження 2-н/208/242/20
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2020 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., отримавши 16 квітня 2020 р. інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації боржника, та розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» про видачу судового наказу про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «за наданні послуги»,

встановив:

13 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» звернулось до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «за наданні послуги» за період з лютого 2017 року по лютий 2020 року 4723 (чотири тисячі сімсот двадцять три) гривень 89 копійок, з лютого 2017 року по лютий 2020 року індекс інфляції за весь час прострочення 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 08 копійка, з лютого 2017 року по лютий 2020 року три відсотки річних від простроченої суми 153 (сто п`ятдесят три ) гривні 74 копійок, всього до стягнення 4723 (чотири тисячі сімсот двадцять три) гривень 89 копійок, та 210,20 суму сплаченого судового збору.

Суддя отримавши 16 квітня 2020 р. інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації боржника, та ознайомившись з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «за наданні послуги», дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу.

Як видно зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» про видачу судового наказу про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у порядку наказного провадження заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за якою відповідно до ст. 161 ЦПК України може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За правилами п.5 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за надані послуги, наданого заявником, заборгованість виникла за період з 01.2017 року по 02.2020 року, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с. 4), відповідно до розрахунку суми інфляції та 3 % річних зазначено період з 01.01.2017 року по 01.03.2020 року, а заява про видачу судового наказу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями подана до суду 13 квітня 2020 року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 19 ЦПК України, справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів - наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розмірі, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику не відомо.

Приймаючи до уваги, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «за наданні послуги» подана без додержання вимог п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України відповідно у задоволенні зазначеної заяви слід відмовити у порядку, передбаченому правилами п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ», що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1 пунктами 3-6 частини першої статті 166 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою вимогою, у цьому випадку заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

постановив:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСЕЛЯ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «за наданні послуги» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Дніпровського Апеляційного суду через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до внесених змін до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, N 40-41, 42, ст. 492):, а саме в Розділ VI "Прикінцеві положення":

"3. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).".

Суддя Івченко Т. П.