н/п 2/490/3492/2020 Справа № 490/5440/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Дудник Г.С., за участі представника заявника адвокатки Сидоренко Т.В.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування позову посилається на те, що цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 (прабаба позивача по лінії матері). 14.12.1985 року вона склала заповіт, в якомузробила розпорядження, що все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати її за законом на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, вона заповіла синові ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк ОСОБА_4 не звертався, але на час відкриття спадщини постійно мешкав та був зареєстрований із спадкодавцем за адресою спадкового майна. Інші спадкоємці відсутні.

14.07.1999 року ОСОБА_4 (дід позивача по лінії матері) склав заповіт, в якому зробив розпорядження, що все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати йому за законом на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, він заповів дружині ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку.

У встановлений законодавством строк до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_5 - дружина спадкодавця, заведена спадкова справа . Є іншій спадкоємець першої черги - ОСОБА_2 (син спадкодавця), який до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька не звертався. Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 не отримувалося.

16.03.2017 року ОСОБА_5 (бабка позивача по лінії матері) склала заповіт, в якому зробила розпорядження, що все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати її за законом на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, вона заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді вказаного житлового будинку.

У встановлений законодавством строк до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 звернулася позивачка (онука спадкодавця по лінії матері). Нотаріальною конторою заведена спадкова справа.

Є іншій спадкоємець першої черги - відповідач, який до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері не звертався.

Мати позивача - ОСОБА_6 померла раніше, а саме 27.04.2011 року.

В ліпні 2020 року позивач звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_5 , але постановою від 22.07.2020 року вих. № 626/02-31 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, т.я. у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_4 .

За відомостями Державного архіву Миколаївської області відомості про народження ОСОБА_4 , 1936 року народження відсутні.

За такого, оскільки іншим чином позивачка не може захистити свої спадкові права, просила про задоволення позову.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 02.09.2020 року відкрито провадження по цивільній справі за вищезазначеною заявою. одночасно витребувано у Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Машкової Світлани Михайлівни, завірену належним чином, копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребовано у Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримала викладені в позові обставини, просила про його задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, визнав вимоги позову в повному обсязі та підтвердив викладені у позові обставини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 , які є близькими сусідами позивача, підтвердили зазначені ОСОБА_1 , обставини та факт перебування в родинних відносинах попереднього власника будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та дідуся позивачки ОСОБА_4 , який був її рідним сином.

Вислухавши пояснення представника позивача та покази свідків, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як підтверджується матеріалами справи цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 на підставі : Ѕ частина у праві власності належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.1978 року, виданого Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстр. № 4632; ј частина у праві власності належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.1978 року, виданого Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстр. № 4634; ј частина у праві власності належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 01.04.1983 року, посвідченого Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстр. № 486.

14.12.1985 року ОСОБА_3 склала заповіт, в якому зробила розпорядження, що все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати її за законом на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, вона заповіла синові ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстр. № 2507.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк ОСОБА_4 не звертався, але на час відкриття спадщини постійно мешкав та був зареєстрований із спадкодавцем за адресою спадкового майна.

14.07.1999 року ОСОБА_4 склав заповіт, в якому зробив розпорядження, що все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати йому за законом на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, він заповів дружині ОСОБА_5 . Заповіт посвідчений Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстр. № 1-864.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

У встановлений законодавством строк до ОСОБА_9 приватного нотаріуса Миколаївського міського округа із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_5 - дружина спадкодавця.

З матеріалів спадкової справи № 24/2016 вбачається, що більше ніхто зі спадкоємців з заявою про прийняття спадщини не звертався. Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 не отримувалося.

16.03.2017 року ОСОБА_5 (бабка позивача по лінії матері) склала заповіт, в якому зробила розпорядження, що все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати її за законом на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, вона заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений Недвигою А.Ф., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстр. № 338.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві померла ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

У встановлений законодавством строк до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 звернулася позивачка. З матеріалів спадкової справи № 88/2019 вбачається, що більше ніхто зі спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після померлої не звертався.

Мати позивача - ОСОБА_6 27.04.2011 року.

В ліпні 2020 року позивач звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_5 , постановою від 22.07.2020 року вих. № 626/02-31 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та свідоцтва про народження ОСОБА_4 .

За відомостями Державного архіву Миколаївської області відомості про народження ОСОБА_4 , 1936 року народження відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) ОСОБА_4 , який проживав та був зареєстрований за місцем відкриття спадщини на день смерті спадкодавця , фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки КП ММБТІ №2-2831 від 05.07.2019 р., за результатами обстеження станом на 21.06.2019 р. на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , знаходяться: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 89,6 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами. Обєкти самочинного будівництва відсутні.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки звернулася до нотаріальної контори в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №88/2019.

В свою чергу ОСОБА_5 , фактично прийняла спадщину за заповітом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 у вигляді вказаного житлового будинку - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції на час смерті спадкодавця) , оскільки проживала та була зареєстрована за місцем відкриття спадщини на день смерті спадкодавця , - у вигляді цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

У зв`язку з відсутністю можливості документального підтвердження родинних стосунків діда позивачки ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_3 ( прабабця позивачки) юридичне значення має встановлення факту родинних відносин між ними для захисту спадкових прав позивача.

Відповідно до ст. ст. 79-81,315 ЦПК України, суд ваважає доведеним наявними матеріалами справи та підтвердженими показами свідків у судовому засіданні факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є рідним дідусем позивачки по ліній матері та чоловіком ОСОБА_5 .

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 4,12,79-81, 259-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Миколаївському Апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 04 січня 2021 року.

Суддя Гуденко О.А.