Справа № 183/6232/17
№ 2/183/137/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про:

-визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, виданого Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області,

за участю:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, правонаступником якої є Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а також до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, визначивши третіми особами Новомосковську районну державну нотаріальну контору, Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просили визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, виданий Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_6 , про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,2693 га, розташованої в АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що позивачі являються спадкоємцями всіх прав та обов`язків ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя останній, на підставі рішення № 1 від 07 грудня 1993 року, передано у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 025, га, та для ведення особистого господарства площею 0,07 га, всього 0,32 гак, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, у відповідності до прийнятого рішення, ОСОБА_6 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, що був виданий Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,2693 га, розташованої в АДРЕСА_1 .

Площа земельної ділянки, зазначена у державному акті не відповідає площі, зазначеній у рішенні Спаської сільської ради, а також не відповідає тій площі, що знаходилася у фактичному користуванні ОСОБА_6 . Фактичний розмір земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає 0,3064 га.

Так, при оформленні спадкових прав, задля отримання кадастрового номеру земельній ділянці, позивачі за власні кошти розробили технічну документацію із землеустрою, та встановили розбіжності у розмірах земельної ділянки, визначеної у рішенні Спаської сільської ради № 1 від 07 грудня 1993 року, у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року.

Позивачі наполягають на тому, що така помилка щодо площі земельної ділянки виникла при виготовленні Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, її межі не змінювалися.

Так, за результатами геодезичної зйомки, яка являється більш наближеною вимірювальною зйомкою, та яка проводилася для присвоєння кадастрового номеру, загальна площа земельної ділянки складає 0,3064 га, в тому числі ріллі - 2,173 га, під забудовою 0,0891 га, а під час виготовлення Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року та складенні акту встановлення меж земельної ділянки загальна площа була 0,2693 га., з яких ріллі 0,2125 га, під забудовою 0,0568 га. Між тим, всі будівлі та споруди були збудовані ще до 1964 року, їх місце розташування та площа не змінювалися.

При геодезичній зйомці з`ясувалося зміна конфігурації земельної ділянки, що не відповідає розмірам земельної ділянки, зазначеної у Державному акті, а тому посилаючись на перехідні положення Земельного Кодексу України, позивачі, як спадкоємці всіх прав та обов`язків ОСОБА_6 , наполягали на скасуванні державного акту, що в подальшому дозволить їм здійснити державну реєстрацію речового права на земельну ділянку, у відповідності до її розмірів, що перебувають у фактичному користуванні.

Ухвалою від 19 січня 2018 року судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонова Д.О. відкрите провадження по справі (а.с. 71).

В зв`язку з закінченням повноважень судді Парфьонова Д.О., 05 червня 2018 року справа прийнята до розгляду суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 (а.с. 106), а в зв`язку закінченням її повноважень, - передана судді Сорокі О.В. 23.11.2018 року (а.с. 131).

У письмових поясненнях, які фактично місять форму відзиву на позов, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просило відмовити у задоволенні позову позивачам, посилаючись на те, що вони не являються належними відповідачами по справі, помилка виникла при виготовленні Державного акту, а за змістом ст. 17 ЗК України, в редакції на момент виготовлення державного акту, передача земельних ділянок у власність проводилася саме Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Прав власності виникало після встановлення меж земельної ділянки в натурі та з моменту державної реєстрації цього права. Ні Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ні його попередні правосуб`єктні структури, що зазнали реорганізації чи ліквідації, не приймали участь в процесі виготовлення та реєстрації оскаржуваного акту (а.с. 187-190).

У відзиві на позов Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області також просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неналежність поданих доказів, та зауважили, що при встановленні меж земельної ділянки у ОСОБА_6 не виникало заперечень щодо площі переданої їй у власність земельної ділянки (а.с. 215-217).

У відповіді на відзив позивачі наполягали на тому, що при виготовленні Державного акту було допущено порушення Інструкції про порядок складання, видачу, реєстрацію та зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування земельною ділянкою, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди землі), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 28 від 15.04.1993 року (а.с. 225-227).

В судовому засіданні позивачі свій позов підтримали, надали детальні пояснення по суті позову та навели всі його підстави та обґрунтування, в тому числі викладені у відповіді на відзив.

Представник Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Чернікова Л.І. позов не визнала з підстав, визначених у письмових поясненнях.

Представник Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Третя особа ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову (а.с. 101).

Інші учасники справи повідомлені належним чином про розгляд справи, заяв та клопотань до суду не подали, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши суть позовних вимог та заперечень проти позову, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов з огляду на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , про що виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено актовий запис № 44 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом подачі до відповідної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 13,14), треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачів (а.с. 15,16).

Позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину на майно ОСОБА_6 , а саме, кожен з них набув право власності по Ѕ частині на земельну ділянку площею 3,5197 га, кадастровий номер :02:094:011, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 17-20).

Рішення Спаської сільської ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області № 1 від 07 грудня 1993 року, ОСОБА_6 передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 025, га, та для ведення особистого господарства площею 0,07 га, всього 0,32 гак, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 21).

15 березня 1999 року, на виконання Рішення Спаської сільської ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області № 1 від 07 грудня 1993 року, інженером БТІ ОСОБА_8 , в присутності спеціаліста землевпорядника відділу по земельних ресурсах Новомосковської районної державної адміністрації Бондарєва М.М. , представника Спаської сільської ради, а також в присутності суміжних землекористувачів та землекористувача ОСОБА_6 , встановлено в натурі межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,2693 га, з яких ріллі - 2125 га, подвір`я 0,0568 га.

Слід звернути увагу, що зазначений акт не містить підписів представника Спаської сільської ради та представника відділу земельних ресурсів, а також даних про передачу межових знаків (а.с. 28).

ОСОБА_6 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, що був виданий Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2693 га, розташовану в АДРЕСА_1 , з яких під будівництво та обслуговування житлового будинку передано 0,25 га, для ведення особистого господарства 0,193 га (а.с. 22).

Державний нотаріус Новомосковської районної державної нотаріальної контори, відповідно до вимог ст.ст. 4,46 Закону України «Про нотаріат» просив надати ОСОБА_1 витяг з державного земельного кадастру, а у разі відсутності кадастрового номеру виготовити технічну документацію на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а.с. 32)

13 липня 2016 року та 29 вересня 2017 року було здійснено визначення на місцевості та погоджено межі земельної ділянки в с.Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 30,31).

Рішенням Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 26-10/УІІ від 22 листопада 2016 року ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо геодезичної зйомки земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Технічна документація із землеустрою щодо геодезичної зйомки земельної ділянки ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства на території Спаської сільської ради в АДРЕСА_1 виготовлялася Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». При виготовленні технічної документації встановлено та виготовлено загальний план земельної ділянки площею 0,3064 га, з яких 0,0891 га під забудовою та 0,2173 га рілля (а.с. 41-63).

Між тим, відомості до Державного земельного кадастру щодо площі земельної ділянки повинні вноситися у відповідності до правовстановлюючого документу, яким в даному випадку є державний акт, про що також свідчить відповідь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 36).

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону.

У відповідності до п.7 Перехідних положень Земельного Кодексу України, 2001 року, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки, а внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п.1 Перехідних положень).

У відповідності до ст. 17 Земельного Кодексу України, в редакції 1990 року, що діяла на момент прийняття рішення Спаською сільською радою, передача земельних ділянок у приватну провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державним актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів (ст.23 ЗК України).

Як свідчать матеріали цивільної справи ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.01.1987 року, на підставі рішення Спаської сільської ради № 49 від 10.12.1986 року, зареєстрованого в БТІ 04.01.1987 року за № 28-1, набула право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 24-27).

У відповідності до ст. 90 ЗК України, 1970 року, що діяв на момент набуття ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною.

При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу.

Крім того, у відповідності до п.2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 5.04.1993 № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 р. за № 31, при складанні державних актів на право колективної власності на землю, підготовчі роботи включають:

-аналіз матеріалів затвердженого проекту роздержавлення і приватизації земель колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств; вивчення геодезичних даних на зовнішні межі господарства;

-при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з земельно-облікових документів про розмір земельної ділянки; довідку про членство громадянина у садовому товаристві; аналіз планово-картографічних матеріалів; звірку плану земельної ділянки з натурою та її обмір; підготовку виписки з рішення відповідної місцевої Ради народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування; аналіз договору купівлі-продажу земельної ділянки і документа про оплату вартості землі, звірку меж земельної ділянки з суміжними власниками землі землекористувачами, розробку технічної документації по складанню державних актів.

Якщо земельна ділянка передається (надається) громадянину за проектом відведення, вивчаються матеріали цього проекту і рішення місцевої Ради народних депутатів про передачу (надання) земельної ділянки.

У відповідності до п.2.2 зазначеної Інструкції межі наданих (переданих) земельних ділянок переносяться у натуру (на місцевість) і закріплюються межовими знаками, а межі ділянок, що знаходяться у власності та користуванні і проходять по визначених в натурі контурах, звіряються з наявними планами ділянок. При відсутності плану проводиться зйомка зовнішніх меж земельної ділянки, встановлюються суміжні власники землі і землекористувачі, за участю останніх складається протокол, в якому докладно описується розташування меж на місцевості.

Як зазначав суд вище акт встановлення меж земельної ділянки від 15 березня 1999 року не містить даних про встановлення межових знаків.

За таких обставин, суд приходить до переконання про недійсність державного на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, виданого Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_6 , як такий, що порушив права землекористувача на приватизацію земельної ділянки, визначеної у рішенні Спаської сільської ради.

Крім того, згідно з вимогами ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Встановлені в судовому засіданні обставини щодо недійсності державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, виданого Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 , про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,2693 га, розташованої в АДРЕСА_1 , порушують права спадкоємців на отримання свідоцтва про право на спадщину, у спосіб, встановлений діючим земельним законодавством України, а тому підлягають відновленню в судовому порядку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним державного акту, - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 059515 від 12.05.1999 року, виданий Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_6 , про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,2693 га, розташованої в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.