Справа № 541/1107/19
Номер провадження 2/541/44/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 квітня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу в порядку загального провадження

за позовом ОСОБА_1 до Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом ,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Перша Миргородська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

23 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :03:001:0156, земельна ділянка загальною площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 532380203:03:001:0154, земельна ділянка загальною площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:001:0155, які розташовані по АДРЕСА_1 і належали померлому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ№006700 від 11.12.1997 року, який був виданий ОСОБА_2 та на підставі витягу з Держгеокадастру від 09.04.2019 № НВ-019, від 09.04.2019 року № НВ-019 від 09.04.2019 НВ-019. Спадщину прийняла його дочка - ОСОБА_3 . Остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки оригінал якого втратила і не до оформила право власності на земельні ділянки і не отримала державного акту на право власності на своє ім`я. Також було втрачено і оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №006700 виданого Біликівсько сільською радою Миргородського району Полтавської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Спадкоємицею померлої ОСОБА_3 є її мати - ОСОБА_1 . При зверненні позивача через свого представника до органів нотаріату для оформлення спадщини, їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки, оскільки за життя дочка не встигла зареєструвати за собою право власності на вказані успадковані земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті проживала зі спадкодавцем, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказані земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів відсутні. В зв`язку цим нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки і вона звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 28 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.36).

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 серпня 2019 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду (а.с.42).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити (а.с. 6).

Представник відповідача Біликівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, якій не заперечував проти вимог ОСОБА_1 , справу просив розглянути без його присутності (а.с.69).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Перша миргородська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, до суду надіслала заяву, в якій просила справу розглянути у їх відсутність (а.с.86).

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 - чоловік позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про одруження (а.с. 8, 11). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :03:001:0156, земельну ділянку загальною площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 532380203:03:001:0154, земельну ділянку загальною площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:001:0155, які розташовані по АДРЕСА_1 і належали померлому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ№006700 від 11.12.1997 року, який був виданий ОСОБА_2 та на підставі витягів з Держгеокадастру від 09.04.2019 № НВ-019, від 09.04.2019 року № НВ-019 від 09.04.2019 НВ-019 (а.с. 14-25). Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_3 і отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується листом Полтавського обласного державного нотаріального архіву та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.83,84). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, остання була дочкою позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9, 12. 13). Після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті була зареєстрована і проживала разом з померлою (а.с.57,58). За життя ОСОБА_3 не встигла зареєструвати своє право власності на земельні ділянки, а оригінали свідоцтв про право на спадщину виданих Першою миргородською державною нотаріальною конторою було втрачено, тому позивач, як спадкоємець за законом який прийняв спадщину не змогла юридично оформити їх на себе, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельні ділянки виконуюча обов`язки державного нотаріуса Першої миргородської державної нотаріальної контори в порядку заміщення, державний нотаріус Хорольської державної нотаріальної контори Решта С.М. відмовив представнику позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після померлої ОСОБА_3 (а.с.32).

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на земельні ділянки, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на вищезазначеній земельні ділянки.

Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

За таких обставин, права позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права власності.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:001:0156 в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2000 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0154 в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2800 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 цільове призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0155 в порядку спадкування за законом після смерті дочки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ч.1 ст. 354 та п .3 Прикінцевих положень ЦПК України (в ред. від 02.04.2020 року), рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення та протягом строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя О. А. Городівський