Провадження № 2/522/451/20
18 березня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про захист права власності шляхом звільнення майна з-під арешту,
До Приморського районного суду м. Одеси 11.11.2019 року звернувся представник ПАТ «Дельта Банк» із вказаною позовною заявою та просить суд зняти арешт з майна ПАТ «Дельта банк» - квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 34,1, кв.м., який накладено 27.11.2008 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_1 від 25.11.2008 року (Номер запису про обтяження: 29522354).
Позивач вважає, що наявність зазначеного арешту майна ПАТ «Дельта Банк» порушує його право на розпорядження своїм майном, що фактично унеможливлює роботу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині реалізації зазначеного майна з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, що призводять до перешкоджання здійснення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладених на нього законом обов`язків, у тому числі дотримання процедури ліквідації АТ «Дельта Банк».
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких письмових пояснень та заперечень до суду не направив.
Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. В письмових запереченнях проти позову зазначив про наявність підстав для застосування строків позовної давності, зазначаючи, що строк позовної давності сплинув в 2009 році.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 18.03.2020 року.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 162321314 від 04.04.2019 року вбачається, що 27.11.2008 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_1 від 25.11.2008, якою накладено арешт на нерухоме майно, що належало ОСОБА_1 , в тому числі на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 34,1 кв.м. (Номер запису про обтяження: 29522354).
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленого цим Законом.
Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріорітетом - у черговості їх державної реєстрації.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 була передана АКІБ «Укрсиббанк» в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором на підставі договору іпотеки від 23.02.2007 року. Разом з тим, постанова про арешт майна боржника була винесена відповідачем 25.11.2008 року та обтяження було зареєстровано в реєстрі 27.11.2008 року, тобто після реєстрації іпотеки.
Окрім цього, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181, «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №772 від 04.04.2019 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на один рік з 05.10.2019 року до 04.10.2020 року включно.

Згідно ч. З ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відносини, що виникають у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків регулюються цим законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону, який є спеціальним в «мовах роботи неплатоспроможних банків».

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку, втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Таким чином судом встановлено, що наявність зазначеного арешту на майно ПАТ «Дельта Банк» порушує право позивача як власника на розпорядження своїм майном, що фактично унеможливлює роботу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині реалізації зазначеного майна з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, що за сукупністю встановлених судом обставин є підставою для задоволення позовних вимог та зняття арешту з майна квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ПАТ «Дельта Банк».

Посилання представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області суд не враховує, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому, така заява, зроблена будь-яким іншим учасником справи, не є підставою для застосування судом строків позовної давності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення від 938267 від 12.04.2019 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, судовий збір в розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 13, 19, 258, 259, 263, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Коновальця (Щорса), буд. 36-Б) до ОСОБА_1 (РНОКПП АДРЕСА_4 ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Розумовська, буд. 37) про захист права власності шляхом звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з майна - квартири, яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Коновальця (Щорса), буд. 36-Б), що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Розумовська, буд. 22, кв. 8, загальною площею 34,1, кв.м., який накладено 27.11.2008 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_1 від 25.11.2008 року (номер запису про обтяження: 29522354).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП АДРЕСА_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Коновальця (Щорса), буд. 36-Б) судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 18.03.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов