Провадження № 2/756/2660/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Нєдєлько Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Автокооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Луговий», про визнання майна спільною власністю подружжя та визнання права власності на 1/ 2 частину гаражного боксу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26 грудня 1981 року між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб.

21 травня 1997 року ОСОБА_4 став членом ГБК «Луговий».

04 липня 1997 року подружжям сплачено на користь кооперативу суму повного внеску за гаражний бокс АДРЕСА_2

26 лютого 2002 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 був розірваний.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 оформив право приватної власності на своє ім`я 26 березня 2002 року .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Його спадкоємцями першої черги є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки спірний гаражний бокс був придбаний позивачем та ОСОБА_4 за час шлюбу, позивач просить визнати за нею право власності на 1/ 2 частину гаражного боксу, як за одним із подружжя.

09 грудня 2019 року за вказаним вище позовом відкрито провадження по справі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, її представник надала письмові пояснення, у яких просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з тих підстав, що право власності батьком її довірителя ОСОБА_4 набуто на спірне майно після розірвання шлюбу з позивачем, а відтак не є спільною власністю їхнього подружжя.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій задоволення позову залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26 грудня 1981 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис про укладення шлюбу під № 1318 (а.с.9).

Відповідно до довідки Автокооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів АДРЕСА_3 від 21.02.2002 судом встановлено, що ОСОБА_4 є членом ГБК «Луговий» згідно рішення Мінського Виконкому м. Києві від 21 травня 1997 року (а.с.16).

Вказаною довідкою також зазначено, що ОСОБА_4 є власником гаражного боксу № 106 ряд 7 АДРЕСА_2 . Сума повного внеску за гаражний бокс сплачена 04 липня 1997 року у повному.

Із зазначеного вище судом вбачається, що грошові кошти за спірний гаражний бокс сплачені ОСОБА_4 під час шлюбу з відповідачем. Відомості, що зазначені у довідці № 596 від 21.02.2002 не спростовані відповідачами належними та допустимими доказами.

26 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_4 (а.с.10).

Статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що була чинною на момент набуття у власність ОСОБА_4 та позивачем спірного нерухомого майна, встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

На підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 21.03.2002 № 380-С/ГК видано свідоцтво про право власності на гаражний бокс АДРЕСА_2 загальною площею 31,10 кв.м., яким вказано, що гаражний бокс належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (а.с.12).

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, враховуючи, що грошові кошти за спірне гаражне приміщення були сплачені позивачем та ОСОБА_4 під час шлюбу, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому їх необхідно задовольнити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України; ст. 10, 60, 158, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати гаражний бокс АДРЕСА_2 загальною площею 31,10 кв.м. спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/ 2 частину гаражного боксу АДРЕСА_2 загальною площею 31,10 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16 березня 2020 року.

Суддя,- І.В. Белоконна