Справа № 361/8447/18
Провадження № 2/361/216/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач звернувся з позовом до суду в якому з урахуванням поданих уточнень просив відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтування: а) металевої огорожі, яка зведена на місці огорожі у вигляді металевої сітки, закріпленої на бетонних стовпчиках на бетонному фундаменті, який знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 , та металевого парапету, зведеного на бетонному фундаменті, розташованому на земельній ділянці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; б) металевої конструкції - навісу, який встановлений між металевою огорожею та дахом капітальної споруди, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Свій позов обґрунтував тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2015 належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що відповідач самовільно демонтував належну позивачу огорожу та на бетонному її фундаменті збудував капітальну споруду, а також встановив металевий водовід, який призводить до стікання атмосферних опадів на його земельну ділянку.

Вказані факти встановлені протоколом засідання постійної комісії з питань земельних відносин Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 26.10.2017 року.

Позивач посилається на те, що відповідач виконав будівельні роботи з правопорушеннями, а саме:

-не відступив від межі земельної ділянки до конструкції своєї стіни 1,0 м;

-не запобіг стіканню атмосферних опадів на земельну ділянку;

-документів, які б надавали б йому право на виконання вище вказаних будівельних робіт не надав.

Позивач зазначив, що відповідно пунктів "г" та "е" частини 1 статті 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані, серед іншого, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до частини 3 статті 375 Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно пункту 3.25* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень, для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Проте, відповідач не дотримав вищевказаних вимог та збудував капітальну господарську споруду на межі із належною позивачу земельною ділянкою. Покрівля цієї незаконної господарської споруди змонтована таким чином, що стікання всіх атмосферних опадів здійснюється на територію його земельної ділянки.

Позивач зазначає, що він з метою досудового врегулювання спору вжив наступні заходи:06 лютого 2018 року направив лист до Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Київській області з проханням провести позапланову перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам та іншим вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності.

14 березня 2018 року ДАБІ у Київській області провела позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності громадянином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами перевірки складено Акт від 14.03.2018 № Т-1403/1, Протокол про адміністративне правопорушення № 3-Л-А-1403/1 від 14.03.2018 та надано Припис від 14.03.2018 № С-1403/1 про усунення виявлених правопорушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно Акту № Т-1403/1 від 14.03.2018 року ДАБІ у Київській області виявила наступні правопорушення:

-будівельні роботи виконані без оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт;

-будівельні роботи були виконані без оформлення будівельного паспорту:

-закінчений будівництвом об`єкт експлуатується (використовується) без прийняття в експлуатацію у встановленому порядку.

24 лютого 2020 року позивачем подані уточнення, оскільки у ході розгляду даної справи, враховуючи зміст поданих письмових доказів, виникла об`єктивна необхідність в уточненні позовних вимог та певних фактичних обставин справи з метою всебічного та належного захисту порушених прав позивача, а саме: фактичних обставин стосовно того, які саме протиправно зведені конструкції відповідача створюють перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, в чому полягають ці перешкоди та яким чином слід поновити порушене право позивача.

Позивач зазначив, що відповідач самовільно (без його згоди) демонтував частину даної металевої сітчастої огорожі та встановив на її бетонному фундаменті свою огорожу з металевого профнастилу. Конструктивно дана металева огорожа складається з двох елементів: перший елемент - це, власне, саме полотно горизонтальної металевої огорожі, розташованої перпендикулярно до землі другий елемент - це металевий парапет, фізично розташований на бетонному фундаменті позивача.

Крім того, призначення бетонних стовпчиків, полягає в тому аби мати змогу конструктивно прикріпити до них власну огорожу позивача.

Позивач зазначає, що металева огорожа встановлена впритул до бетонних стовпчиків, що в свою чергу, унеможливлює монтаж власної огорожі позивача, відсутній фізичний доступ до задньої поверхні бетонних стовпчиків, на якій мають фіксуватися кріплення огорожі позивача.

Крім іншого, металева огорожа та металевий парапет зведені самовільно відповідачем на земельній ділянці без його згоди, металева огорожа при цьому ще й зведена впритул до бетонних стовпчиків, розташованих на його бетонному фундаменті огорожі - то вони, відповідно, підлягають демонтуванню, як такі що порушують право позивача користуватися земельною ділянкою та наявними на ній конструкціями (в даному випадку - бетонним фундаментом огорожі) для встановлення власної огорожі чи будь-якої іншої допустимої та законної конструкції.

Крім того, між самовільно зведеною відповідачем металевої огорожі, останній змонтував, під кутом, металевий навіс (з профнастилу), який одним боком кріпиться на даній огорожі, іншим боком - під дахом капітальної споруди (згідно плану, наданого відповідачем, - "альтанки"). Даний навіс фактично прикриває наявний у відповідача літній душ, який знаходиться за альтанкою.

Конструкція саме даного металевого навісу (з профнастилу), який фактично прикріплений до самочинно збудованої капітальної конструкції (згідно плану відповідача - "альтанки"), змонтована так, що не запобігає (як того вимагає п. 3.25 ДБН 360-92**) стіканню атмосферних опадів на суміжну земельну ділянку позивача.

Позивач вказує, що таким чином, відбувається постійне підтоплення земельної ділянки, що призводить як до псування ґрунту, створенню побутових незручностей, надмірної вологості, забруднення, так і до неможливості користування власною земельної ділянкою на свій власний розсуд, наприклад створює перешкоди у висадці рослин, дерев тощо.

Отже, позивач зазначає, що дана металева конструкція з профнастилу підлягає демонтуванню, як така, що призводить до порушення права користування власною земельною ділянкою.

16 січня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання.

26 лютого 2019 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву в якій він просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не надано достатніх доказів на обґрунтування своїх вимог, доводи позивача на думку відповідача спростовуються проведеними роботами та складанням відповідних документів ТОВ "ГеоФекторі" та акту встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки та прийому передачі межових знаків на зберігання.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі, пояснення надали відповідно до поданої позовної заяви та заяви від 24 лютого 2020 року.

Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову, заперечення навели аналогічні змісту відзиву та заперечень поданих 14 березня 2019 року.

Суд вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких судвстановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав і справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що 23 жовтня 2015 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, а саме продавець передав, а покупець прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,1230 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:046:0020.

У договорі зазначається, що передача земельної ділянки здійснюється за Актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємною частиною Договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Вказана земельна ділянка належить продавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 598472, виданого на підставі Договору дарування земельної ділянки, посвідченого Базир В.Г., приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу, 08 жовтня 2003 року, за реєстровим № 6411, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 07 березня 2008 року, за № 43.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку наданий ОСОБА_6 , Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Броварському районі Київської області, 16 жовтня 2015 року, номер витягу НВ-015.

Право власності на земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав, на нерухоме майно Державним реєстратором прав на нерухоме майно Погребняком Г.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності наданий Державним реєстратором прав на нерухоме майно Погребняком Г.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 23 жовтня 2015 року, індексний номер витягу: 46219701, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12.

Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Склад угідь: рілля - 0,1230 га.

Згідно з описом меж земельної ділянки, зазначеним у Державному акті на право власності на земельну ділянку та у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка має такий опис меж:від А до Б землі загального корисгування (дорога);від Б до В ОСОБА_7 ;від В до Г ОСОБА_3 ;від Г до Д ОСОБА_16 ;від Д до А ОСОБА_11 .

23 жовтня 2015 року сторонами підписаний Акт прийому-передачі земельної ділянки, згідно з цим актом продавець передав, а покупець прийняв земельну ділянку, площею 0,1230 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:046:0020.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2015 року власником вищевказаної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 3204 є ОСОБА_1 .

У протоколі постійної комісії з питань земельних відносин від 26 жовтня 2017 року зазначено, що земельна комісія виїхавши на місце зустрілася з ОСОБА_1 , його дружиною та ОСОБА_3 . Заявник показав межі земельної ділянки, які визначенні бетонним фундаментом з трубами по периметру земельної ділянки, та сітку, яка прикріплена до труб. Також комісії показали, що сусід ОСОБА_3 зняв металеву сітку та прикріпив до труб, які належать ОСОБА_1 металевий профіль та розмістив на бетонному фундаменті металевий водовідвід. Комісія рекомендувала ОСОБА_3 прибрати металевий профіль від фундаменту та труб, з чим ОСОБА_3 не погодився, обґрунтувавши це тим, що межі його земельної ділянки знаходиться за бетонним фундаментом на земельній ділянці ОСОБА_1 . Комісія вирішила пропонувати власникам земельних ділянок звернутися до землевпорядної організації для встановлення меж в натурі та підписати акт встановлення меж з власниками сусідніх ділянок, та дотримуватися правил добросусідства. Якщо дане питання буде не можливо вирішити мирним шляхом, земельна комісія пропонувала ОСОБА_1 звернутися до суду.

Як вбачається із листа від 06 лютого 2018 року направленого позивачем до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області ОСОБА_17, позивач просив провести позапланову перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт з облаштування капітальної споруди та встановлення металевого водоводу за адресою: АДРЕСА_2 , вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам та іншим вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності. У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності видати припис щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зупинення підготовчих та будівельних робіт.

У листі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 19 березня 2018 року № 10/10-28/1903/08/01 зазначається, що ДАБІ додатково до листа № 10/10-43/1203/08/01 від 12.03.2018 повідомляє, що за зверненням ОСОБА_1 департаментом, відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .За результатами перевірки складено акт від 14.03.2018 №Т-1403/1, протокол про адміністративне правопорушення № 3-Л-А-1403/1 від 14.03.2018 та надано припис від 14.03.2018 № С-1403/1 про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.За результатами розгляду справи ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності - постанова по справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2017 року № А-1903/1.

Із Акту складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № Т-1403/1 вбачається, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору належить ОСОБА_3 . Під час перевірки замовником був наданий технічний паспорт, інвентаризаційна справа на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлений Комунальним підприємством Київської міської ради "Лівобережне бюро технічної інвентаризації". Встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , виконані будівельні роботи з будівництва двоповерхового житлового будинку з підвалом "А-2", альтанки, колонки, огорожі, та будівництва сараю "Б". Відповідно до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація про початок виконання будівельних робіт з будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, із вищенаведеного вбачається, що відповідач на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , виконав будівельні роботи з будівництва двоповерхового житлового будинку з підвалом "А-2", альтанки, колонки, огорожі, та будівництва сараю "Б" без відповідних дозволів та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Але із наданих суду доказів не вбачається, що відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності чи не виконав відповідний припис про усунення виявлених порушень, зокрема тих на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, тобто металевої огорожі, яка зведена на місці огорожі у вигляді металевої сітки, закріпленої на бетонних стовпчиках на бетонному фундаменті, який знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 , та металевого парапету, зведеного на бетонному фундаменті, розташованому на земельній ділянці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; металевої конструкції - навісу, який встановлений між металевою огорожею та дахом капітальної споруди, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 2374875 ОСОБА_3 на підставі договору дарування земельної ділянки № 3201 від 24.12.2008 року є власником земельної ділянки 0,1841 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В акті встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та прийому передачі межових знаків на зберігання від 18 лютого 2019 року складеному у присутності членів комісії представників Зазимської сільської ради, власника земельної ділянки ОСОБА_3 та виконавця ТОВ "ГеоФекторі" ОСОБА_12 ,а також власників суміжних земельних ділянок : ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 склали акт про те, що межі земельної ділянки за кадастровим номером: :01:004:0025, яка знаходиться: по АДРЕСА_2 , площею 0,1841 га , наданої власнику/користувачу земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та спорудбули перенесені та закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 5 шт.

Закріплені поворотні точки меж земельної ділянки з промірами довжин ліній та описом меж зображені на абрисі, що додається на зворотній стороні цього акту.

Власник земельної ділянки ОСОБА_3 заявив претензії до існуючого паркану суміжної земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_1 , так як було виявлено, що паркан побудований із зміщенням приблизно 0,50 м в глиб на його ділянку. В свою чергу ОСОБА_1 повідомив, що незгоден з даними претензіями зазначивши, що придбав земельну ділянку в межах існуючих парканів та відмовився від підпису даного акту.

Власниками інших суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено.

Як вбачається із топографічного план земельної ділянки за кадастровим номером: :01:004:0025, яка знаходиться: по АДРЕСА_2 , площею 0,1841 га, складеному ТОВ "ГеоФекторі", існує розбіжність у розмірах та межах земельної ділянки згідно документів та межами існуючого паркану, зокрема зі сторони власників земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_14 відповідач ОСОБА_3 відступив від межі згідно документів вглиб своє земельної ділянки.(а.с. 58)

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Частиною першою статті 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок, зокрема, зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила(здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до вимог статті 376 ЦКУкраїни право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).

При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за умов якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

В даному разі позивач та його представник на підтвердження своїх вимог посилався лише на проведену перевірку ДАБІ та фотокартки із зображенням металевої огорожі, яка зведена на місці огорожі у вигляді металевої сітки, закріпленої на бетонних стовпчиках на бетонному фундаменті, який знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 , та металевого парапету, зведеного на бетонному фундаменті, розташованому на земельній ділянці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; металевої конструкції - навісу, який встановлений між металевою огорожею та дахом капітальної споруди, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , без зазначення їх довжини, та вважали, що проведення в такому разі експертизи не є необхідним, а порушення є очевидними.

Таким чином, позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б у своїй сукупності дали змогу встановити наявність обставин, які входять до предмету доказування та підтверджують доводи позивача, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються :1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір стягненню на користь позивача не підлягає.

Керуючись ст. ст.76-83, 89, 90, 95, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтування: а) металевої огорожі, яка зведена на місці огорожі у вигляді металевої сітки, закріпленої на бетонних стовпчиках на бетонному фундаменті, який знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 , та металевого парапету, зведеного на бетонному фундаменті, розташованому на земельній ділянці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; б) металевої конструкції - навісу, який встановлений між металевою огорожею та дахом капітальної споруди, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.