справа №619/477/20
провадження №2/619/507/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновська Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.01.1995 року у Солоницівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 07; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що з ОСОБА_2 вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 14.01.1995 року у Солоницівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 07. Від даного шлюбу у сторін неповнолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбно-сімейні відносини були припинені. Позивач вважає, що збереження сім?ї є неможливим, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

Також позивач вказала, що на даний час неповнолітній син знаходиться на її утриманні, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Вимогу позовної заяви про розподіл витрат на правову допомогу просила не розглядати.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.01.1995 року у Солоницівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 07.

Від даного шлюбу у сторін неповнолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Позивач вважає, що збереження сім?ї є неможливим, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006р. N3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Від даного шлюбу у сторін неповнолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Документально підтверджено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим повинен виділяти кошти на їх утримання (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позов було пред`явлено 10.02.2020, то вони і мають бути присудженими з цього дня.

Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від якої позивач при поданні позову була звільнена.

Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 840 грн. 80 коп.

Оскільки відповідач визнав позов повністю, але вирішити питання позасудовим шляхом не можливо, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, які документально підтверджені, розподілити між сторонами в дольовому порядку в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 104, 110, 112-113 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.01.1995 року у Солоницівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 07- розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Калиновська