У Х В А Л А

"18" березня 2020 р.

м. Київ

справа № 754/2015/20

провадження № 2/755/2754/20

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, на підтвердження обставин, викладених позивачем у змісті позовної заяви, останнім на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано докази укладення Договору страхування між ПрАТ АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «ОТП Лізинг» щодо страхування автомобіля «РЕНО», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки докази наявності страхових відносин між зазначеними Товариствами та щодо вказаного автомобіля в матеріалах позовної заяви відсутні.

Крім того, позивачем має бути надано суду докази належності на праві власності забезпеченого Товариством позивача автомобіля «РЕНО», номерний знак НОМЕР_1 , (технічний паспорт на транспортний засіб), а також документи, на підставі яких ОСОБА_2 здійснював керування забезпеченим Товариством позивача транспортним засобом.

Крім того, на підтвердження обставин, викладених позивачем у змісті позовної заяви, останнім на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано належні докази сплати страховиком ПрАТ АСК «ІНГО Україна» на користь страхувальника ТОВ «ОТП Лізинг» страхового відшкодування у розмірі 10 759,27 грн., оскільки долучена позивачем до позовної заяви фотокопія «платіжного доручення» не містить обов`язкових реквізитів такого документу, а саме: дату здійснення банківської операції, підпису відповідальної особи та печатки банку, тому надана позивачем фотокопія не може слугувати належним доказом виконання позивачем договірного зобов`язання.

Крім того, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц - відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування на винну особу суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, на підтвердження обставин, викладених позивачем у змісті позовної заяви, останнім на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано наступні належним чином засвідчені копії документів: докази звернення позивача до страховика відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, докази виплати або докази відмови у виплаті з боку страховика, - оскільки незвернення потерпілої особи або його страховика до страховика винної у ДТП особи із заявою про виплату страхового відшкодування - є підставою для відмови у позові потерпілій особі/його страховику, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган