Справа № 454/806/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) із суми несплачених аліментів , та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат на утримання сина, аліментів на дитину , що продовжує навчання та додаткових витрат один раз на рік на оплату навчання -,,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) із суми несплачених аліментів.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ухвалою Сокальського районного суду від 20.01.2016 року по справі № 454/2991/15-ц було визнано мирову угоду між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей . Станом на 01.03.2019 року встановлено наявність заборгованість по аліментах у ОСОБА_2 у розмірі 28677 грн.58 коп. Позивач зазначає, що на підставі ст. 196 СК України, він має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а тому просив суд стягнути з відповідача на його користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2016 року по 28.02.019 року. Спонукати виконання мирової угоди укладеної між сторонами щодо стягнення аліментів. Просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.2019 року до досягнення повноліття щомісяця у розмірі 1000 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача неодноразово уточнив та збільшив позовні вимоги з врахуванням заборгованості по аліментах станом на 18.12.2020 року. Просив суд стягнути з відповідача на його користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 50556 грн. 82 коп.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про про стягнення понесених витрат на утримання сина, аліментів на дитину, що продовжує навчання та додаткових витрат один раз на рік на оплату навчання, який обґрунтувала тим, що обов`язок її по утриманню сина ОСОБА_4 та мирова угода припинила дію в цій частині 22.01.2017 року. Після цього син ОСОБА_4 припинив проживання з батьком та поступив на навчання у коледжі . З цього часу витрати на його навчання несе вона. За період з 2016 року по 2019 рік вона понесла витрати на навчання сина та його потреби 7745 євро, що по курсу становить 237854 грн.

За наявності таких обставин ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 126677 грн. 50 коп. понесених витрат на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 за період з 2016 року по 2019 року. Крім того просить стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн. щомісяця на період навчання та 7000 грн.додаткових витрат один раз на рік на оплату навчання.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Синило Т.О. збільшені позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала, заперечувала проти його задоволення.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. У зустрічній позовній заяві зазначила, що позов ОСОБА_1 не визнає, заперечує проти його задоволення. Зустрічний позов підтримує повністю. Представник позивача ОСОБА_6 просив справу розглядати без її участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, зустрічний позов не доведений та не обґрунтований і в його задоволенні слід відмовити.

До такого висновку суд дійшов з наступного.

Судом встановлено, що у сторін народилися в шлюбі діти син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Ухвалою Сокальського районного суду від 20.01.2016 року по справі № 454/2991/15-ц було визнано мирову угоду між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей .

Судом в судовому засіданні встановлено та ці обставини не заперечуються сторонами , що станом на 01.03.2019 року встановлено наявність заборгованість по аліментах у ОСОБА_2 у розмірі 28677 грн.58 коп.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати наступним чином:

Отже, суд погоджується із розрахунком позивача по первісному позову загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань становить 330 215 грн.

Разом з тим, у відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 50556 грн. 82 коп., що є не більше 100 відсотків заборгованості.

Сплати відповідачем частково заборгованості по аліментам не впливає на визначення розміру пені (неустойки), оскільки сплата заборгованості не звільняє її від сплати неустойки (пені) за період, в який ця заборгованість мала місце.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 посилається на те, що відповідач не надає коштів на утримання сина , що продовжує навчання в коледжі і тому рішенням суду по сплаті таких аліментів бажає стягувати такі , однак, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача ОСОБА_2 щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та положенням закону, зокрема позивачка ОСОБА_2 офіційно проживає в Італії , а тому не має права на стягнення аліментів на час навчання в коледжі сина ОСОБА_4 ; крім того позивачкою ОСОБА_2 не надано жодних доказів , що відповідач ОСОБА_1 має можливість надавати таку допомогу, оскільки останній не працює , має заборгованість перед банком по кредиту, має на утриманні неповнолітнього сина в іншому шлюбі, має на утриманні непрацездатних батьків пенсіонерів. .

Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 166 та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною другою статті 197 Сімейного кодексу України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Щодо стягнення по зустрічному позову додаткових витрат на утримання повнолітнього сина.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України вбачається, що той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , а також той з батьків , до кого вимога про стягнення аліментів не була подана , зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину , що викликані особливими обставинами( розвитком здібностей дитини, її хворобою , каліцтвом тощо). Однак згідно ст.. 199 СК України вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, які продовжують навчання, за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Норми глави ст.. 16 СК України не встановлюють самостійного окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітнього сина. Правильність цього висновку підтверджується судовою практикою Верховного суду України, зокрема у постанові від 24.02.2016 року по справі № 6-1296цс15. Наведене свідчить , що вимога позивачки за зустрічним позовом є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо стягнення по зустрічному позову аліментів за минулий період.

За змістом ст.. 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені , якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.Позивач ці обставини має довести в суді. Правильність цього висновку підтверджується практикою Верховного суду , зокрема згідно постанови від 07.08.2019 року по справі № 522/12416/17. Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 за зустрічним позовом не надано жодних доказів, що свідчили б про те, що нею вживалися заходи , щодо одержання аліментів, але вона не змогла їх отримати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати , є безпідставними.Тому наведене є підставою для відмови в зустрічному позові в цій частині.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки первісний позов ОСОБА_1 задоволено , тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. .

Повне судове рішення складено 28.12.2020 року.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Первісний позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у розмірі 50556 грн. 82 коп. у зв`язку з порушенням строку виплати аліментів на утримання спільних дітей .

В зустрічному позові - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи , апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області .

Головуючий: О. А. Веремчук