ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3999/20 Справа № 182/82/20 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстраціх актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро), Новоукраїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року, яка ухвалена суддею Багровою А.Г. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 січня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту неправильності в записах актів громадянського стану та внесення змін, а саме в актовому записі про народження № 166 від 13.06.1949 року (дитина - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »), складеного Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області: доповнити по-батькові дитини « ОСОБА_1 », місце народження дитини: «Україна, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка»; доповнити відомості про батька дитини « ОСОБА_4 », виправити прізвище дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »; в актовому записі про шлюб № 317 від 10.04.1991 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити по-батькові нареченої з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Новоукраїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту неправильності в записах актів громадянського стану, на підставі ст. 315 ЦПК України, оскільки із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає ухвалу суду незаконною, необ`єктивною та такою, що підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Зазначає, що вирішення питання про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану у порядку цивільного судочинства в позовному провадженні не передбачено, також це питання не підлягає вирішенню і за правилами адміністративного судочинства. Вказує, що вона звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту неправильності в записах актів громадянського стану та внесення змін, в якій вказала що Нікопольським міськрайонний відділом Державної реєстрації актів цивільного стану їй було надано висновок про те, що неможливо внести зміни в актові записи, оскільки відсутні первинні документи, в зв`язку з чим вона не має іншого засобу захистити своє право, крім як в судовому порядку. Вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про наявність спору про право, при цьому не вказавши в чому саме на його думку, вбачається спір про право.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги і на те, що вона звернулась до суду для захисту права на забезпечення органами Державної реєстрації актів цивільного стануїї особистого немайнового права - на відображення достовірної інформації в актовому запису про народження, а не для оскарження відмови цього органу внести зміни до актового запису.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності в записах актів громадянського стану та внесення в них змін, суд першої інстанції виходив з того, що з заявлених вимог вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.7 ст.19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням про право.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту неправильності в записах актів громадянського стану та внесення змін, а саме в актовому записі про народження № 166 від 13.06.1949 року (дитина - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »), складеного Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області: доповнити по-батькові дитини « ОСОБА_1 », місце народження дитини: «Україна, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка»; доповнити відомості про батька дитини « ОСОБА_4 », виправити прізвище дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »; в актовому записі про шлюб № 317 від 10.04.1991 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити по-батькові нареченої з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Згідно поданих нею документів, а саме з висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 09.12.2019 року Нікопольського міськрайонного ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, який на даний час має найменування Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вбачається, що неможливо внести зміни до актового запису про народження заявниці, в зв`язку з відсутністю первинних документів про визнання батьківства та у випадку незгоди з прийнятими рішеннями ДРАЦС рекомендовано звернутися до суду.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, застосувавши ч.4 ст. 315 ЦПК України, оскільки вимоги з якими звернулась ОСОБА_1 не передбачені для розгляду в порядку окремого провадження.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга заявника не містить.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі заявниці зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375,381,382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: