Справа № 303/8030/19
П О С Т А Н О В А
Іменем України

12 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів : Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.
за участю секретаря : Чучки Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року у складі судді Кость В.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-
в с т а н о в и в :
У грудні 2019 року ОСОБА_1 до пред`явлення позову звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 )та заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам, органам державної влади та місцевого самоврядування, зокрема, Квартирно-експлуатаційному відділу м.Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного Управління Міністрества оборони України, військовій частині НОМЕР_1 (попередня назва п.п. НОМЕР_2 ), Мукачівській міській раді, виконавчому комітету Мукачівської міської ради вчиняти будь-які дії з вказаною квартирою, зокрема, надавати їй статус штатно-посадового житла, видавати ордер, а також виділяти чи розподіляти іншим особам. Заяву мотивовано тим, що в 2012 році заявнику разом із членами сім`ї (дружиною та сином), як військовослужбовцю, була розподілена дана квартира. В 2019 році від КЕВ м. Мукачева ним не отримано відповіді щодо стану розгляду питання, пов`язаного з даною квартирою. Внаслідок існування очевидного ризику відносно того, що потенційні відповідачі віддадуть розподілену квартиру іншим особам, він із сім`єю буде позбавлений права на житло.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки така є незаконна, необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, вказує на те, що предметом майбутнього позову є розподілена йому квартира згідно списку розподілу жилої площі для постійного проживання у АДРЕСА_2 затвердженого рішенням Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №207 від 18.12.2012 року, зафіксованим протоколом, і через невжиття заходів забезпечення позову потенційні відповідачі віддадуть його квартиру іншим особам, чим фактично він з сім`єю буде позбавлений можливостей реалізувати свої права на житло.

Заявник ОСОБА_1 , інші особи, які можуть отримати статус учасника справи в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.
Згідно ч.1, ч.2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №11 від 27 листопада 2009 року ОСОБА_1 разом з дружиною та сином включено в списки на отримання житлових приміщень у військовій частині НОМЕР_1 в загальну чергу з 27.07.1992 року.
Витягом з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 24 листопада 2012 року №18 та списком розподілу жилої площі для постійного проживання, затвердженого рішенням Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №207 від 18.12.2012 року, підтверджено , що ОСОБА_1 разом з дружиною та сином попередньо розподілено для постійного проживання 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 ).
У заяві про забезпечення позову заявник зазначив, що в мережі інтернет наявні статті та відеоінформація щодо будинку, в якому виділена йому квартира про те, що вказану квартиру хочуть перевести в штатно посадове житло і віддати його іншім особам і таким чином позбавити його та його сім`ю вказаним житлом.
Заявник з метою захисту своїх прав має намір подати до суду позов та просити суд: зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати йому та його сім`ї, яка складається з трьох осіб, розподілену вищевказану квартиру для постійного проживання шляхом видання про це наказу; зобов`язати КЕВ м. Мукачева забезпечити його з сім`єю з трьох осіб вказаною квартирою шляхом зобов`язання КЕВ м. Мукачева подати до виконавчого комітету Мукачівської міської ради передбачених законодавством документів для надання житлових приміщень.
На даний час ОСОБА_1 подав такий позов і він знаходиться у провадженні Мукачівського міськрайонного суду (справа №303/96/20).
Таким чином, зі змісту поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом позову є 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 ) відносно якої наявний спір.
Колегія суддів погоджується з твердженням заявника, що у нього наявні обґрунтовані побоювання вважати, що спірна квартира може бути розподілена та передана іншій особі, що може утруднити або взагалі унеможливити ефективний захист порушених прав заявника за захистом яких він звернувся до суду, оскільки таке ґрунтується на матеріалах справи та відповідає фактичним обставинам справи.
Види забезпечення позову, які заявлені заявником у поданій заяві, є співмірними із заявленими на даний час позовними вимогами, оскільки відповідають предмету позову, а заборона вчиняти певні дії стосуються предмета (об`єкта) щодо якого наявний спір.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини справи та вимоги закону, а також не взяв уваги, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.
Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову з вищенаведених підстав.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.
Накласти арешт на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 ).
Заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам, органам державної влади та місцевого самоврядування, зокрема Квартирно-експлуатаційному відділу м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного Управління Міністрества оборони України, військовій частині НОМЕР_1 (попередня назва п.п.В4676), Мукачівській міській раді, виконавчому комітету Мукачівської міської ради вчиняти будь-які дії з вище вказаною квартирою, зокрема, надавати їй статус штатно-посадового житла, видавати ордер, а також виділяти чи розподіляти іншим особам.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 17 березня 2020 року.
Головуючий :
Судді: