Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2555/19
Провадження № 2/376/137/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Ради опіки та піклування Рудянської сільської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,

Встановив:

Представник позивача Ради опіки та піклування Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області - Згардівська Н.А. звернулася до суду з вказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області. Від спільного проживання подружжя має доньку ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області 25 серпня 2009 року та доньку ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області 05 вересня 2012 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб у 2012 році, що підтверджується копією рішення Сквирського районного суду Київської області, справа № 1022/1721/2012 від 11 червня 2012 року.

Відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована та проживала разом із дітьми в АДРЕСА_1 .

Батько дітей - відповідач ОСОБА_3 з сім`єю не проживає. ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 . Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей: не бере участі у вихованні дітей, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх здоров`ям та розвитком, не надає матеріальної допомоги.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 навчаються у Рудянській філії Шамраївського НВК „Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -ДНЗ". Батько жодного разу до школи не з`являвся.

З 14 січня 2019 року відповідачка ОСОБА_4 знаходиться під арештом і перебуває в слідчому ізоляторі.

Відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До ради опіки та піклування Рудянської сільської ради звернулася громадянка ОСОБА_7 -1998 року народження, яка проживає в АДРЕСА_3 із заявою про можливість призначення її опікуном над своїми племінниками - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти на даний час проживають в сім`ї своє тітки, рідної сестри матері, ОСОБА_7 , яка займається їхнім вихованням і утриманням.

Вивчивши матеріали справи, провівши обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_7 , рада опіки та піклування Рудянської сільської ради дійшла висновку про можливість призначити ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над своїми племінниками - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що буде відповідати інтересам малолітніх дітей.

Тому, на підставі вищезазначеного представник позивача просить суд:

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити опікуном малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - тітку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї тітки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити відчуження майна малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем їхньої реєстрації по АДРЕСА_1 .

Представник позивача Ради опіки та піклування Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області не з`явився в судове засідання, звернувся до суду з заявою, просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.31).

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.33,37), відзиву на позовну заяву не надавала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.40), відзив на позовну заяву не надавав.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Сквирської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 42).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ч. 1 ст.223, ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2009 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області (а.с.12).

Від спільного проживання подружжя має доньку ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області 25 серпня 2009 року, актовий запис 15 (а.с.10) та доньку ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області 05 вересня 2012 року, актовий запис № 11 (а.с.11).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб у 2012 році, що підтверджується копією рішення Сквирського районного суду Київської області, справа № 1022/1721/2012 від 11 червня 2012 року (а.с.13).

Відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована та проживала разом із дітьми в АДРЕСА_1 .

Батько дітей - відповідач ОСОБА_3 з сімєю не проживає. Згідно відомостей сільської ради ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 .

Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей: не бере участі у вихованні дітей, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх здоров`ям та розвитком, не надає матеріальної допомоги.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 навчаються у Рудянській філії Шамраївського НВК „Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -ДНЗ" (а.с.14, 15). Батько жодного разу у школі не з`являвся.

Відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До ради опіки та піклування Рудянської сільської ради звернулася громадянка ОСОБА_7 -1998 року народження, яка проживає в АДРЕСА_3 із заявою про можливість призначення її опікуном над своїми племінниками - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти на даний час проживають в сім`ї своє тітки, рідної сестри матері, ОСОБА_7 , яка займається їхнім вихованням і утриманням.

Висновком ради опіки та піклування при виконкомі Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.02.2019 року, який затверджено рішенням №1 Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області від 12.02.2019 року вирішено: вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по відношенню до дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16,17).

Також, висновком Ради опіки та піклування при виконкомі Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області, щодо можливості призначення опікуном ОСОБА_7 над малолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішено про можливість призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над своїми племінниками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18,19).

Відповідно до копії Акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_7 , вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 , стан будинку задовільний, в будинку є всі необхідні речі та меблі для проживання, продуктами харчування сім`я забезпечена, в будинку створені умови для проживання та виховання дітей ОСОБА_4 (а.с.20).

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 перебуває під вартою по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 115 КК України, що підтверджується копією ухвали Сквирського районного суду Київської області від 16 січня 2019 року (а.с. 43,44), а також відносно останньої перебуває в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 120 0018 у вчинення злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 45 Довідка прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ).

В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» , кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального, морального, культурного , духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України .

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Частинами 2 та 3 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України)

А тому, суд з урахуванням всього наведеного вважає за можливе позбавити відповідачів батьківських прав, щодо її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки судом встановлено, що відповідачі ухиляються без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дітей, піклуванням про їх всебічний розвиток, про стан здоров`я не займаються, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками щодо дітей, а також на підставі вимог ч. 1 ст. 183 СК України стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дочками повноліття.

Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Судом встановлено і це підтверджено дослідженими матеріалами справи, що діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позбавлені батьківського піклування, а тому їм необхідно призначити опікуна - їх рідну тітку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що також не заперечує Орган опіки та піклування Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області, що відповідає вимогам ст. ст. 60,63 ЦК України, а тому позовна вимога про встановлення опіки та призначення опікуном рідної тітки ОСОБА_7 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Суд, вважає за необхідне на підставі ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» накласти арешт на майно, а саме заборонити відчуження майна малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем їхньої реєстрації по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.1991р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.), ст.ст.6,7,19,141, 150, 151, 155, 157, 164,166, 180,181,183,243 СК України, п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 8, 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 60,63 ЦК України, ст. ст. 2,4,12, 13,76, 81 ,223,247, 258 , 263-265 , 351, 352,354, 430 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовну заяву Ради опіки та піклування Рудянської сільської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити опікуном малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - тітку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї тітки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити відчуження майна малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем їхньої реєстрації по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття повноліття.

Стягнення аліментів проводити в особі опікуна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнення аліментів проводити з 03.10.2019 рокуі продовжувати до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко