Провадження 2/127/4863/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулосьКомунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та регулярно отримують послуги від КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» з централізованого теплопостачання. Відповідачі регулярно порушують умови та правила споживання послуг з централізованого теплопостачання та станом на 30.09.2019 заборгували за надані послуги за період з вересня місяця 2018 року по вересень місяць 2019 року 11 694, 12 гривень, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідачів належить стягнути 3% річних та інфляційні втрати. В добровільному порядку відповідачі відмовляються сплатити заборгованість за надані послуги з центрального теплопостачання. КП ВМР «ВМТЕ» терпить матеріальні збитки у зв`язку з відмовою відповідачів розрахуватись за спожиту теплову енергію.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 11 694, 12 гривень, з яких: 11 221, 22 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 228, 61 гривень 3 % річних; 244, 29 гривень інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 18.12.2019 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

28.12.2019 на адресу суду позивачем направлено уточнену позовну заяву.

Так, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 11 694, 12 гривень.

Ухвалою суду від 20.01.2020 вищевказану уточнену позовну заяву прийнято до розгляду і запропоновано відповідачам надати додаткові пояснення щодо уточнених позовних вимог та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2019 відповідачі отримали копію ухвали суду від 18.12.2019 та копію позовної заяви із доданими до неї документами. (а.с. 36-39)

Ухвалу суду від 20.01.2020 та уточнену позовну заяву відповідачі отримали 24.01.2020. (а.с. 49-52)

У строк, визначений судом ухвалами від 18.12.2019 та від 20.01.2020, від відповідачів відзив на позов та додаткові пояснення не надійшли. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідачів на адресу суду не надійшли.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово-комунального господарства м. Вінниця та довідок про реєстрацію місця проживання особи, наданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , проживають та зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). (а.с. 9, 25-31)

Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії, зокрема, є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (із змінами) власник та наймач (орендар) квартири, зокрема, зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Надання послуг позивачем відповідачам підтверджується тим, що квартира АДРЕСА_2 належить до централізованої системи опалення.

Також, судом прийнято до уваги, що користування квартирою у багатоповерховому житловому будинку без отримання послуг з централізованого теплопостачання, в даному випадку, є неможливим.

Суду не надано доказів того, що квартира АДРЕСА_2 від`єднана від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Факт надання послуг позивачем відповідачам, зокрема, підтверджується частковою оплатою в сумі 421, 86 гривень, яка була здійснена в жовтні місяці 2018 року, та в сумі 4 515, 11 гривень в липні місяці 2019 року, що підтверджується оборотною відомістю за період з серпня місяця 2018 року по вересень місяць 2019 року (включно). (а.с. 7 )

Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 (із змінами) споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно п. 18 вищевказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З оборотної відомості за період з серпня місяця 2018 року по вересень місяць 2019 року вбачається неналежне виконання відповідачами обов`язків щодо оплати послуг з централізованого теплопостачання. (а.с. 7)

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» та п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Судом встановлено нарахування плати відповідачам за відпущену теплову енергію за затвердженими в установленому порядку тарифами відповідно до постанов НКРЕ України.

Судом встановлено, що заборгованість відповідачів перед позивачем за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з серпня місяця 2018 року по серпень місяць 2019 року (включно) становить 11 221, 22 гривень, що підтверджується оборотною відомістю. (а.с. 7)

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості відповідачів перед позивачем, здійсненого останнім, станом на 01.09.2019 за період з серпня місяця 2018 року по серпень місяць 2019 року (включно) борг становить 11 694, 12 гривень, з яких: 11 221, 22 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 228, 61 гривень 3 % річних; 244, 29 гривень інфляційні втрати. (а.с. 8)

Судом перевірено розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, і встановлено, що нарахування позивачем встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є правомірним, правильним і таким, що відповідає вимогам закону.

Водночас, з матеріалів справи вбачається й пред`явлення вимоги до ОСОБА_2 за період з серпня 2018 року по серпень 2019 року (включно), яка лише 04.03.2019 досягла повноліття.

Пунктом другим частини першої статті 30 ЦК України визначено, що цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Таким чином, на час виникнення заборгованості, яка пред`явлена до стягнення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягла повноліття.

Відповідно до ст. 156 ЖК України лише повнолітні члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території.

Таким чином, право грошової вимоги до ОСОБА_2 за період з серпня 2018 року по серпень 2019 року (включно) у позивача відсутнє.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.ч. 13 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі суду від 18.12.2019 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві і докази, надані разом із позовом.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з серпня місяця 2018 року по серпень місяць 2019 року (включно) в сумі 11 694, 12 гривень, з яких: 11 221, 22 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 228, 61 гривень 3 % річних; 244, 29 гривень інфляційні втрати.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача боргу за спожиті послуги централізованого теплопостачання за період з серпня місяця 2018 року по серпень місяць 2019 року (включно) слід відмовити, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними належними і допустимими доказами, враховуючи вищевикладене.

Невідшкодована ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача сума витрат, пов`язаних з наданням їм послуг з централізованого теплопостачання це не отримані державою кошти, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 1 921, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 9351 від 05.12.2019. (а.с. 1)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 440, 75 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (75 %), в рівних частках з кожного по 480, 25 гривень.

Решту судового збору в сумі 480, 25 гривень слід залишити за позивачем.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи наведене, керуючись Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (із змінами), ст.ст. 11, 15, 16, 30, 34, 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-266, 275, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з серпня місяця 2018 року по серпень місяць 2019 року (включно) в сумі 11 694, 12 гривень, з яких: 11 221, 22 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 228, 61 гривень 3 % річних; 244, 29 гривень інфляційні втрати.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з серпня місяця 2018 року по серпень місяць 2019 року (включно) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» судовий збір в сумі 1 440, 75 гривень в рівних частках з кожного по 480, 25 гривень.

Судовий збір в сумі 480, 25 гривень залишити за комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду або через Вінницький міський суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП, місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13.

Рішення суду складено 19.03.2020.

Суддя: