Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/4409/19
Провадження № 2/644/409/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Саркісян О.А.,

при секретарі - Зоріній Н.В.,

з участю позивачки за основним позовом- відповідачки за зустрічним позовом -

ОСОБА_1 ,

її представника- ОСОБА_2 ,

відповідача за основним позовом позивача за зустрічним позовом- ОСОБА_3 ,

його представника- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від плати заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню), нараховану станом на 13.12.2019 року в сумі 61875,37 грн. за прострочення сплати аліментів у період з 13.04.2010 року по 01.10.2019 року на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути судові витрати на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 25.06.2008 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 23.11.2010 року зі ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання доньку в розмірі ј частини всіх видів його заробітку3, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2010 року до її повноліття. У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвищу на « ОСОБА_7 ». Позивач зазначила, що незважаючи на постійний дохід відповідач завжди умисно ухилявся від належної сплати аліментів, платив їх на свій розсуд, нерегулярно і в неповні сумі. У зв`язку з цим виникала заборгованість по аліментам, яка збільшилася з моменту звернення до суду і станом на 13.12.2019 року складає 61875,37 грн. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти належним чином, але без поважних причин свідомо і злісно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, незважаючи на ті заході, які до нього застосовані виконавцем.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. Зазначив, що з ОСОБА_1 вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 25.06.2008 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що дитина проживала з матір`ю з нього були стягнуті аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно. З вересня 2018 року дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, він сплачує витрати на навчання дитини та поточні витрати на утримання дитини. Вважає, що починаючи з вересня 2018 року відсутні будь-які правові підстави щодо стягнення з нього аліментів, бо донька проживає з ним. Крім того, незважаючи на цей факт, він продовжував виконувати рішення суду перераховувати кошти колишній дружині, а також давав гроші доньці, які проживала з ним. Зазначив, що має ще двох неповнолітніх дітей, а також матір, яка є інвалідом 1 групи, яка також фактично знаходиться на його утриманні.

Ухвалою суду від 26.06.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.08.2019 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам прийняти до сумісного розгляду і об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та вирішено розглядати вказану цивільну справу в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження по справі.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач за основним позовом - відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 свій позов підтримали та просили його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про звільнення від плати заборгованості по аліментам просили відмовити у повному обсязі. Зазначили, що ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини, з якої у нього утворилась заборгованість по аліментам у період з 13.04.2010 року по 01.10.2019 року у сумі 61875,37 грн. Розрахунки заборгованості по аліментам складені ст. державним виконавцем міжрайонного ВДВС Давидовим В.О. були надіслані ОСОБА_8 , будь-яких зауважень щодо нарахованої суми заборгованості він не подавав, суму заборгованості не оспорював, довідок та інших доказів про свій дохід до виконавчої служби не надавав. ОСОБА_1 пояснила, що до серпня 2018 року з дочкою проживала у селі Скороходова Чутівського району Полтавської області, де вона навчалася у ЗОШ. Після закінчення 9-го класу влітку 2018 року дочка вступила на навчання до Харківського кооперативного торгово-економічного коледжу. У зв`язку з цим, вони переїхали жити до батьків за адресою АДРЕСА_1 де зареєстровані з дочкою по теперішній час. Також зазначила, що дочка спілкується з дідусем та бабусею, які проживають за адресою АДРЕСА_2 . Пояснила, що крім витрат на придбання одягу для дочки, продуктів харчування, на сплату комунальних послуг, несе додаткові витрати на її освіту, оскільки вона навчається у коледжі на платній основі. Загальна оплата за три роки навчання складає 38700,00 грн. Також вона щотижня поповнює дочці картковий рахунок на суму 200-300 грн. на щоденні витрати. Крім того вона понесла витрати на правову допомогу, яку також просить стягнути з ОСОБА_3 .

Відповідач за основним позовом позивач за зустрічним позовом- ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили свій позов задовольнити. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Пояснив, що з вересня 2018 року дочка проживає з ним та перебуває на його утриманні, він сплачує витрати на її навчання у коледжі. Він фактично сплачує аліменти на дитину, не зважаючи на те, що дитина мешкає з ним. Крім того, зазначив, що постійно надає доньці грошові кошти на поточні потреби, забезпечує її одягом, годує її, сплачує за навчання. Тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано 25.06.2008 року, актовий запис № 297.

Батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане ВРАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова.

29.04.2009 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 .

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 23.11.2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Дитина ОСОБА_11 зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому будинку та актом мешканців будинку № НОМЕР_3 , кв.40 від 01.08.2019 року.

Дитина ОСОБА_11 навчається в Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі, що підтверджується договором про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою ОСОБА_1 від 03.08.2018 року.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Згідно з частиною третьою статті 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3 статті 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Ч.1 ст.196 СК України передбачає, що в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки( пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

На виконання вказаного рішення суду від 23.11.2010 року видано виконавчий лист, який було подано ОСОБА_1 для примусового виконання до Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області та відкрито виконавче провадження №35437022.

Відповідно розрахунку заборгованості по аліментам, зробленим старшим державним виконавцем Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківської області від 07.10.2019 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-159/10 від 23.11.2010року, виданого Чутівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно та до повноліття дитини, заборгованість станом на 01.10.2019 року становить 61875,37 грн.

ОСОБА_1 наданий суду уточнений розрахунок суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину, з якого вбачається, що станом на 13.12.2019 року неустойка, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 складає 61875,37 грн., що дорівнює 100 відсоткам заборгованості, яка утворилась станом на 01.10.2019 року.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція була висловлена 25 квітня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду по цивільній справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини, покладених на нього судовим рішенням.

При визначенні розміру пені щодо заборгованості, яка утворилась по сплаті аліментів станом на 13.12.2019 року, суд погоджується з розрахунком наданим ОСОБА_1 , з якого вбачається, що неустойка за прострочку сплати аліментів складає 314045 грн.82к., а з урахуванням обмежень, встановлених у ч.1ст.196 СК України розмір неустойки за прострочення сплати аліментів обмежується розміром заборгованості по аліментам і тому становить 61875 грн. 37 к.

Щодо розрахунку заборгованості по аліментам, то він не був оспорений ОСОБА_3 і тому приймається судом.

Отже загальний розмір пені щодо заборгованості, яка утворилась по сплаті аліментів станом на 13.12.2019 року складає 61875,37 грн.

Також ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5500,00 грн.

Щодо цих вимог суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Понесені позивачем за основним позовом ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги від 21.05.2019 року та 25.09.2019 року, квитанцією №8 від 05.06.2019 року на суму 1500 грн.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 5500,00 грн. витрати на професійну правову допомогу.

На підставі викладено, суд вважає первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам суд вважає необхідним відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що він добровільно сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 . З вересня 2018 року донька проживає з ним та перебуває на його утриманні. Однак, незважаючи на це, він продовжує виконувати рішення суду від 23.11.2010 року про сплату аліментів. Він також надає доньці кошти на поточні потреби. Зазначені обставини, на його думку, є підставою для звільнення від плати заборгованості по аліментам.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.12.2019 року, яке ухвалою Харківського апеляційного суду залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про припинення права на аліменти та стягнення аліментів на дитину відмовлено.

У судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона сусідка матері ОСОБА_3 , ОСОБА_13 . ОСОБА_1 її колишня невістка. У 2018 року онука мешкала в її квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що після розлучення батьків вона проживала разом із матір`ю у Полтавській області, навчалась у школі. Після закінчення школи мешкала у бабусі з боку матері. Потім проживала у квартирі бабусі та дідуся разом із батьком. З січня 2020 року проживає тільки з бабусею та дідусем. Вона навчається у Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі. Батько мешкає, то у своїх батьків, то з другою родиною, то у своїй кімнаті у гуртожитку. Мати надає їй кошти, однак їх не вистачає, також мати оплачує половину за її навчання у коледжі. Останнім часом батько перераховує кошти їй на карту, та сплачую половину коштів за навчання.

Слід зазначити, що наданий ОСОБА_3 акт обстеження умов проживання дитини сам по собі не свідчить про факт постійного проживання батька та дитини разом, а лише засвідчує наявні умови проживання для дитини.

Разом з тим, посилання позивача за зустрічним позовом про те, що з вересня 2018 року дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні не є підставою, передбаченою законом для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилася за період з 2010 року і станом на 01.04.2018 року складала 46161 грн. 12 к.

Як пояснив в судовому засіданні сам відповідач за первісним позовом заборгованість утворилася внаслідок того, що він нерегулярно і не в повному обсязі сплачував аліменти за рішенням суду, а посилання його на той факт, що він надавав кошти безпосередньо дитині не спростовують висновки суду та надані суду письмові докази щодо заборгованості по сплаті аліментів.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача за зустрічним позовом як на підставу своїх позовних вимог на те, що в нього на утриманні , крім доньки ОСОБА_5 , знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей, дружина та мати -інвалід, також не є підставою для звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, а були предметом судового розгляду за позовом ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів з цих підстав.

Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду від 05.03.2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі залишено без задоволення. Рішення набрало чинності.

Дослідивши надані до суду докази в обґрунтування доводів ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини, з якої у нього утворилася заборгованість по аліментам на утримання дитини з 13.04.2010 року по 01.05.2019 року, а тому відсутні підстави для звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

За таких обставин в задоволенні зустрічних позовних вимог суд відмовляє.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 133,141, 262-265 ЦПК України, ст. ст. 180,195, 196, 197 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( місце реєстрації АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( місце реєстрації АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_5 ) неустойку ( пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 13.12.2019 року в сумі 61875 (шістдесят одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) грн. 37 к., а також судові витрати на правову допомогу в розмірі 5500 ( п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( місце реєстрації АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ) судовий збір в дохід держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від плати заборгованості по аліментам відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду безпосередньо або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11.01.2021 року.

Суддя О.А.Саркісян