Справа № 648/3938/19
Провадження № 2/648/183/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі Кунчевій О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Бондаренко Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білозерка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів: Служба у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, орган опіки та піклування Посад-Покровська сільська рада Білозерського району Херсонської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона являється власником будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку, зареєстровано місце проживання колишніх квартирантів покійної матері позивачки - відповідачів по справі, які не проживають за вказаною адресою з вересня 2016 року, а існування їх реєстрації порушує права позивача як власника житла, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні послуги за мешканців, які фактично не проживають в будинку, та позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном. Посилаючись на ст. 391 ЦК України, просила визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , такими, що втратили право користування зазначеним житлом.

Ухвалою судді від 09.12.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.02.2020 року підготовче судове провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, а також пояснила суду, що відповідач-1 разом із своїми дітьми не проживає у вказаному домоволодінні упродовж тривалого часу, не є членом родини позивача та будь-яких домовленостей щодо подальшого проживання відповідачів у будинку між ними не було, в добровільному порядку відповідачі знятися з державної реєстрації місця проживання не бажають, проте їх подальша реєстрація обмежує можливість розпорядження належним позивачу майном, в звя`зку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності.

В судовому засідання відповідач 1- ОСОБА_2 , яка є також законним представником неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що іншого власного житла вона не має, не працює, оскільки на даний час здійснює догляд за дітьми, а тому реєстрація місця проживання у домоволодінні позивача їй необхідна для отримання відповідної допомоги на утримання дітей.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, вважала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не гуртуються на законі та порушують права неповнолітніх дітей, оскільки відповідачі не мають власного житла, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи - органа опіки та піклування -Покровська сільська рада Білозерського району Херсонської області, в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін та представників третіх осіб-органів опіки та піклування, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх з точки зору їх належності, допустимості та достатності у їх взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_6 від 13.11.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Алпеєвою Т.В. за №1187, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №188606115 від 13.11.2019 року, ОСОБА_1 належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 1139 від 15.11.2019 року, ОСОБА_2 та неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично за вказаною адресою не проживає з вересня 2016 року.

Вищевказаний факт також підтверджується актом обстеження депутата Посад-Покровської сільської ради від 14.11.2019 року та витягом з облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2016 - 2020 роки за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 .

Допитані під час судового засідання свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що проживають по сусідству з будинком позивача та раніше, коли була дива минула власниця булдинку, в ньому проживала ОСОБА_2 з дітьми, певний час відповідачі проживали там періодично, проте понад два роки відповідачі не проживають за вказаною адресою, будинок стоїть порожнім, на прохання позивача, яка проживає в іншому населеному пункті, свідок ОСОБА_8 приглядає за вказаним домоволодінням.

Частиною першою статті 383 ЦК України, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Аналогічна правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду викладені в постановах від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, 25.07.2018 року у справі №638/13030/13-ц та 14.08.2019 року у справі №702/101/18, які відповідно до ст.417 ЦПК України є обов`язковою для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки (шість місяців), проводиться в судовому порядку.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що ОСОБА_2 та неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно проживають за іншою адресою та більше шести місяців відсутні за місцем своєї реєстрації в будинку позивача, інших домовленостей між сторонами щодо подальшого користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачами житлового приміщення, передбачених ст.71 ЖК України, не встановлено, реєстрація останніх в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим вказане порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Одночасно суд вважає, що визнання малолітніх дітей- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком, не порушує Конвенцію про захист прав дітей, так як відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Тобто батьки повинні піклуватися про своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей та забезпечити їх житлом, що визначено ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства».

Таким чином, малолітні діти не мають права самостійно обирати місце проживання і набувають право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вони проживають. Права малолітніх дітей є похідними від права батьків (або одного з них). Малолітні діти не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права їх батьками.

Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача-1, яка також є законним представником інших відповідачів, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.383, 391 ЦК України, 150 Житлового кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів: Служба у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, орган опіки та піклування Посад-Покровська сільська рада Білозерського району Херсонської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 05.11.2004 року Долинським РВ УМВС України в Херсонській області, ІПН: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 17.12.1996 року Нововоронцовським РВ УМВС України в Херсонській області, ІПН: НОМЕР_5 , судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складений 13 березня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рибас А.В.