КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/4751318 Головуючий 1 інстанція - Соколова О.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Гуля В.В., Сержанюка А.С.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ«Укртрансгаз» про визнання протиправним та скасування наказу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з наказом від 01.11.2017 року №627-к ПАТ «Укртрансгаз» був на підставі заяви переведений на посаду директора операційного-директора центрального диспетчерського департаменту філії «Оператор газотранспортної системи України». У зв`язку з виявленням Товариством порушень вимог посадової інструкції відносно нього було проведено службове розслідування,за наслідками якогоскладено акт службового розслідування від 03.07.2018року, яким підтверджено неналежне виконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків. Згідно наказу № 02-т/к від 23.07.2018року «Про дисциплінарне стягнення» за порушення та не належне виконання - п. п. 4.1.1 п. 4.1, п. п. 4.1.4 п. 4.1, п. 4.6, п. п. 4.11.4 п. 4.11 Інструкції; вимоги розділу 5 Кодексу корпоративної етики, затвердженого наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 25.09.2015 року №419, позивачу оголошено догану за порушення трудових обов`язків. Вказав, що трудові обов`язки було виконано ним належним чином, у відповідності до вимог посадової інструкції та дисциплінарне стягнення у вигляді догани накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим просивсуд визнати протиправним та скасувати наказ ПАТ «Укртрансгаз»№ 02-т/к від 23.07.2018 року«Про дисциплінарне стягнення».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання протиправним та скасування наказу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дішов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Позивачем не було порушено договору на транспортування природного газу від 11.09.2017 року № між АТ «Укртрансгаз» та ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія», роз`яснень НКРЕКП від 21.06.2016 року №6223/16.3.1/7-16. Під час проведення службового розслідування не було враховану службову записку від 02.02.2018 року № 1001СЛ-18-789 за підписом члена правління ОСОБА_2 , яка містила роз`яснення, що відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва вд 28.03.2017 року заборонено відхиляти номінації/реномінації та припиняти/обмежувати транспортування природного газу для ОПЗ виключно з підстав несплати вартості послуг балансування за червень 2016 року. На виконання п.6 Порядку №1687 було скеровано лист позивача від 29.03.2018 року №TSOBH-18-474 щодо повідомлення про обмеження транспортування споживачу АТ «Одеський припортовий завод». Вказані положення Порядку судом першої інстанції при вирішенні даного спору були невірно застосовані. Помилковим вважає висновок суду щодо порушення позивачем ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2017 року, оскільки вказана ухвала не стосувалася даних правовідносин, а стосувалася правовідносин за договором транспортування природного газу № від 24.12.2014 року. Суд першої інстанції у порушення вимог ч.3 ст. 149 КЗпП України не звернув увагу, що оскаржуваним наказом позивача притягнуто до відповідальності за існування ймовірності настання негативних наслідків для Товариства за результатами застосування з 4 по 13 квітня процедури обмеження газопостачання АТ «Одеський припортовий завод», за відсутності копій документів, якими ці збитки визначено і, як наслідок, за відсутності шкоди як такої.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що в акті службового розслідування не аналізується питання кваліфікації, конкретизації порушень розділу 5 Кодексу корпоративної етики. Також суд не врахував, що ОСОБА_1 належним чином виконав п.п.4.1.4,4.1,4.6,4.11.4,4.11 Посадової Інструкції директора операційного - директора центрального диспетчерського департаменту філії «Оператор газотранспортної системи України» ПАТ «Укртрансгаз», і не порушував положення розділу 5 Корпоративної етики.

Відповідачем направлено відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечував проти її доводів, вважав скаргу необґрунтованою та безпідставною, просив відмовити у її задоволенні. Вказував на те, що позивачем було порушено положення посадової інструкції директора операційного - директора центрального диспетчерського департаменту, неналежно виконував покладені на нього обов`язки, що достеменно було встанвлено судом та підтверджується матеріалами справи. Рішення суду першої інстанції просив залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до змісту принципів верховенства права та пропорційності, ст.ст. 10, 11 ЦПК України, норми цивільного процесуального права мають застосовуватися судом відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950р., та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 згідно з наказом № 627-К від 01.11.2017 рокуПАТ «Укртрансгаз» на підставі заяви переведений на посаду директора операційного-директора центрального диспетчерського департаменту філії «Оператор газотранспортної системи України» з посадовим окладом згідно штатного розпису та табельним номером 50019260.

Узв`язку з виявленням порушень ОСОБА_1 вимог посадової інструкції, вимог розділу 5 Кодексу корпоративної етики, затвердженого наказом ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 25.09.2015 року № 419, було проведено службове розслідування.

За наслідками проведення службового розслідування складено акт службового розслідування від 03.07.2018 року, яким підтверджено неналежне виконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків. Комісіявстановила, що Товариство надає послуги транспортування природного газу ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКА ЕНЕРГО КОМПАНІЯ» відповідно до договору транспортування природного газу від 11.09.2017року № , укладеного між Товариством та ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКА ЕНЕРГО КОМПАНІЯ».

29.03.2018року на адресу директора Філії «УМГ «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ» Товариства Рахміля В. Г. скеровано лист директора операційного - директора центрального диспетчерського департаменту Філії «ОГТСУ» Товариства Дацюка А. В. від 29.03.2018року № TSOВН-18-474 щодо здійснення повідомлення, у зв`язку з недостатністю підтверджених обсягів природного газу на квітень 2018 року, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.12.2006року № 1687 «Про затвердження Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення», із змінами (далі - Порядок № 1687), АТ «Одеський припортовий завод» про припинення (обмеження) газопостачання з 04.04.2018 року, а також інформування про це ПАТ «Одесагаз» та місцевого органу виконавчої влади.

29.03.2018 року на адресу в.о. ПАТ «Одесагаз» ОСОБА_3 та Голови Одеської ОДА ОСОБА_4 скеровано листа Філії «УМГ Прикарпаттрансгаз» Товариства за № 2601ВИХ-18-635 за підписом ОСОБА_5 щодо інформування про направлення на адресу АТ «Одеський припортовий завод» повідомлення від 29.03.2018 року№ 8 про припинення (обмеження) водопостачання, у зв`язку з недостатністю підтверджених обсягів природного газу на квітень 2018та відповідно до вимог Порядку № 1687; застосування з 10 години 04.04.2018 процедури припинення(обмеження) водопостачання відпуску газу в мережі ПАТ «Одесагаз» для потреб АТ «Одеський припортовий завод» у разі невиконання вимоги, зазначеної у повідомленні.

Також Актом встановлено, що згідно з оперативними добовими обсягами споживання природного газу АТ «Одеський припортовий завод», наданими Комісії разом із службовою запискою за підписом т.в.о. директора центрального диспетчерського департаменту філії «ОГТСУ» Товариства Гладуна С.В. від 01.06.2018року № Г50СЛ-18-1836, протягом перших двох діб квітня 2018 року АТ «Одеський припортовий завод» спожито 3 6301,1 тис. м.куб., тобто більше, ніж було зазначено у номінації на квітень 2018 року, поданій ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКА ЕНЕРГО КОМПАНІЯ» разом із супровідним листом від 23.03.2018 року №23/03-18/2.Товариством в рамках Порядку № 1687 розпочато процедуру обмеження газопостачання АТ «Одеський припортовий завод» шляхом зниження вихідного тиску на ГРС Візірка.

Відповідно до п. 7.1 Інструкції ОСОБА_1 несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання завдань та обов`язків визначених цією посадовою інструкцією, згідно із чинним законодавством.

Актом підтверджено, що у період з 1 по 13 квітня 2018 року АТ «Одеський припортовий завод» спожито природного газу в обсягах, які суттєво перевищують зазначені у місячній реномінації на квітень 2018 року, поданій ТОВ «Всеукраїнська енерго компанії» від 05.04.2018 року №05/04-18/2.

Згідно Акту команди надавались в рамках Регламенту про взаємодію філії Оператор газотранспортної системи України» з іншими структурними та відокремленими підрозділами ПАТ «Укртрансгаз» під час здійснення контролю за дотриманням дисципліни транспортування природного газу філії «Оператор газотранспортної системи України» ПАТ «Укртрансгаз», затвердженого наказом Товариства від 25.01.2018 року №39.

Згідно Акту призупинення процедури обмеження газопостачання АТ «Одеський припортовий завод» здійснене 13 квітня 2018 року шляхом відновлення тиску заході з ГРС Візірка (напрямок АТ «ОПЗ»), не було передбачено регламентом та СОУ, і не передбачено жодним законодавчим актом, якими керується Товариство.

Під час надання вищезгаданої команди ОСОБА_1 неналежно виконано п.п.4.1.1 п.4.1 (виконання обов`язку щодо забезпечення передавання природного газу операторам ГРМ відповідно до підтверджених обсягів природного газу), п.4.1.4 п.4.1 (виконання обов`язку щодо забезпечення реалізації державної політики з питань дотримання дисципліни транспортування природного газу), п.4.6 (виконання обов`язку щодо організації оперативного контролю, обліку, обробки, аналізу та надання інформації, яка характеризує роботу ГТС), п.п.4.11.4 п.4.11 (виконання обов`язку щодо здійснення контролю за дисципліною газоспоживання) Посадової інструкції директора операційного - директора центрального диспетчерського департаменту філії «Оператор газотранспортної системи України» ПАТ «Укртрансгаз». Відповідно до п.7.1 цієї Інструкції ОСОБА_1 несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання завдань та обов`язків визначених цією посадовою інструкцією, згідно із чинним законодавством.

Згідно висновку Акта, ОСОБА_1 неналежно виконано п.п. 4.1.1 п.4.1., п.п. 4.1.4 п.4.1., п.4.6., п.п.4.11.4 п.4.11 Посадової інструкції директора операційного - директора центрального диспетчерського департаменту філії «Оператор газотранспортної системи ПАТ «Укртрансгаз», вимоги розділу 5 Кодексу корпоративної етики, невиконано відповідні вимоги договору транспортування природного газу від 11.09.2017 № , укладеного між Товариством та ТОВ «Всеукраїнська енерго компанія». Кодексу ГТС, ухвали Печерського районного суду м. Києва про забезпечення позову від 28.03.2017 у справі №757/16733/17-ц. Регламенту про взаємодію філії «Оператор газотранспортної системи України» з іншими структурними та відокремленими підрозділами ПАТ «Укртрансгаз» під час здійснення контролю за дотриманням дисципліни транспортування природного газу філії «Оператор газотранспортної системи України» ПАТ «Укртрансгаз», а також не враховано зміст розс`яснення, наданого Товариству листом НКРЕКП від 21.06.2016 №6223/16.3.1/7-16.

Так,статею 139 КЗпП Українипередбачено, щопрацівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, зокрема догана.

Згідно зі статтею 148 КЗпП Українидисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців із дня вчинення проступку.

За змістом положень статей147-1, 149 КЗпП України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Судом першої інстанції встановлено, що наказ про оголошення позивачу догани містить посилання на те, які саме порушення посадової інструкції та який саме конкретно дисциплінарний проступок він вчинив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановивши, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до позивача за не належне виконання п. п. 4.1.1 п. 4.1, п. п. 4.1.4 п. 4.1, п. 4.6, п. п. 4.11.4 п. 4.11 Інструкції директора операційного-директора центрального диспетчерського департаменту філії «Оператор газотранспортної системи України» ПАТ «Укртрансгаз» Дацюка А.В., затвердженої 17.10.2017 року, вимог розділу 5 Кодексу корпоративної етики, перевіривши виконання ст. 149 КЗпП України, і те, що позивачем належним чином не виконано обов`язків покладених на нього посадовою інструкцією, а відповідачем не порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.ст. 147-149 КЗпП України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки зазначені у позовній заяві обставини справи були спростовані стороною відповідача під час розгляду справи судом.

Отже, обгрнутованим є висновок суду у тому, що відповідач правомірно застосував дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оскільки позивачем було порушено вимоги інструкції та посадові обов`язки. Крім того, позивачу було відомо про наявність ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2017року, якою заборонено Товариству безпосередньо та/або в особі будь-яких його структурним та відокремленим підрозділам, та/або в особі будь-яких посадових осіб, працівників, представників, інших контрагентів вчиняти дії та приймати рішення щодо припинення/обмеження та припиняти/обмежувати транспортування для ПАТ «Одеський припортовий завод» природного газу; заборонено Товариству, безпосередньо та/або в особі будь-яких його структурних та відокремлених підрозділів, та/або в особі будь-яких посадових осіб, працівників, представників, інших контрагентів відхиляти номінації та/або місячні номінації та/або реномінації та/або місячних реномінацій для публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» для точок входу або точок виходу, визначених відповідно до Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою НКРЕКУ № 2493 від 20 вересня 2015 року (зі змінами та доповненнями), що подаються в рамках укладеного Договору № OPP-2017-1 року на виконання операцій з переробки на митній території давальницької сировини від 28.02.2017 між публічним акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» та Компанією ERU ManagementServices LLC».

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного позивачем у розпорядження судів надано не було.

Загалом доводи апеляційної скарги позивача були предметом розгляду суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів, а також до власного тлумачення норм матеріального права, які регулюють спірні правовівдносини, та норм процесуального права.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з`ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості, окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому законом, що достеменно відображено у рішенні суду, яке оскаржується стороною відповідача. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять.

Суд у своєму рішенні навів достатні мотиви з яких не прийняв до уваги доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, дав вірну оцінку запереченням відповідача щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову. Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності у задоволенні позову, також не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367, 369, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: В.В. Гуль

А.С. Сержанюк