Номер провадження: 22-ц/813/54/20
Номер справи місцевого суду: 523/3743/17
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» в особі представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 , представника третьої особи ОСОБА_7.,

переглянувши справу №523/3743/17 за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок», за участю третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 березня 2018 року у складі судді Бузовського В.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 14 березня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що є потерпілим від злочину, за скоєння якого вироком суду притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який 7 грудня 2014 року керував у момент дорожньо-транспортної пригоди належним ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» транспортним засобом та перебував у відрядженні від цієї організації. Посилаючись на отримання в наслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжких тілесних ушкодження, що потребувало лікування та реабілітації, встановлення інвалідності першої групи безстроково, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на відшкодування майнової шкоди 536846,41 грн., моральної шкоди 1000 000,00 грн. (т.1 а.с.1-5).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.102).

Відповідачем ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» пояснень, заперечень суду першої інстанції не надано.

Третьою особою ОСОБА_5 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надано.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 березня 2018 року позов задоволено частково; стягнуто з ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 98987,97 грн., моральної шкоди 600000,00 грн.; стягнуто з ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на користь держави судовий збір в загальній сумі в сумі 3200,00 грн. (т.1 а.с.205-207).

Висновок суду мотивовано виникненням деліктного зобов`язання у громадської організації внаслідок заподіяння ОСОБА_1 шкоди належним громадській організації джерелом підвищеної в силу винних дій водія ОСОБА_5 під час виконання ним трудових обов`язків; доведеністю понесених позивачем матеріальних витрат на лікування, реабілітацію, переїзди на загальну суму 98987,97 грн.; доведеністю завдання у зв`язку з ушкодженням здоров`я моральної шкоди та визначенням розміру її відшкодування на рівні 600000,00 грн. враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 4 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на рішення суду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення суду прийнято до провадження іншим суддею-доповідачем.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року справу за апеляційною скаргою ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на рішення суду прийнята до провадження іншим суддею-доповідачем.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення суду закрито за відмовою від скарги.

В апеляційній скарзі ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення вимог і ухвалити нове рішення про відмову в позові в цій частині вимог (т.2 а.с.23-29).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що позивачем не надано належних та допустимих доказів завданих матеріальних збитків, понесені витрати на лікування не підтверджені лікарськими застереженнями щодо придбання ліків, препаратів, засобів, понесені витрати на реабілітацію у санаторії не підтверджені доказами; щодо витрат у кримінальному провадженні, то такі відшкодуванню рішенням у цивільній справі не підлягають; не враховано часткове добровільне відшкодування шкоди ОСОБА_5 ; не доведено розмір грошового відшкодування моральної шкоди, відшкодування якої має бути покладено на ОСОБА_5 як заподіювача шкоди тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує доведеністю завдання шкоди та розміру такої.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду в частині вимог про відшкодування шкоди та розподілу судових витрат з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2015 року у кримінальній справі №396/1446/15-к ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбуття основного покарання із випробувальним строком 2 роки та покладенням на підставі статті 76 КК України певних обов`язків. Цивільний позов, зокрема, ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на відшкодування майнової шкоди 427439,96 грн., стягнуто з ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн. (т.1 а.с.8-12).

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12 травня 2016 року апеляційні скарги прокурора, представників потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_1., представників цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_1 задоволено частково; вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2015 року скасовано в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з направленням позовів на новий розгляд в порядку цивільного судочинства; в решті вирок суду залишено без змін (т.1 а.с.16-21).

У кримінальній справі, зокрема, встановлено, що 7 грудня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом автомобілем марки «Mitsubishi L-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок», в наслідок якої пасажиру ОСОБА_1 було завдано тілесні ушкодження, віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Отримані ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжкі тілесні ушкодження мали наслідком тривале лікування в умовах стаціонару та амбулаторно, реабілітацію в санаторії, встановлення в подальшому інвалідності першої групи безстроково.

Факт лікування не є спірним.

Встановлення інвалідності підтверджено Довідкою Спеціалізованої травматологічної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) від 13 травня 2016 року №406 про встановлення інвалідності першої групи «Б» безстроково та потреби у сторонньому догляді (т.1 а.с.97).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я (ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала не залежно від її вини, якщо, зокрема, шкоди завдано ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.1, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).

Юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст.1172 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Підставами відповідальності за заподіяння шкоди є: шкода; протиправність діяльності, пов`язаної з підвищеною небезпекою для оточення; причинний зв`язок між джерелом підвищеної небезпеки та шкодою, що настала. Цей вид відповідальності застосовується і за відсутності вини заподіювача, тобто має місце відповідальність незалежно від вини. Суб`єктами відповідальності за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, є фізичні та юридичні особи, до них належать, зокрема, власники (володільці) транспортних засобів. Не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка експлуатує цей об`єкт внаслідок трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст та ін.).

ОСОБА_1 шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки як то транспортного засобу автомобіля марки «Mitsubishi L-200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на праві власності, водій транспортного засобу експлуатував цей автомобіль внаслідок трудових відносин з власником (володільцем) транспортного засобу.

За таких обставин, у сенсі положень статей 1172, 1187 ЦК України суб`єктом відповідальності за шкоду, завдану ОСОБА_1 , є ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок», ОСОБА_5 за шкоду перед потерпілим ОСОБА_1 відповідальності не несе.

Суд першої інстанції встановив обставини завдання шкоди, правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, обґрунтовано визнав суб`єктом відповідальності за завдану ОСОБА_1 шкоду власника (володільця) транспортного засобу як то громадську організацію.

Доводи апеляційної скарги щодо відповідальності ОСОБА_5 у даному випадку не ґрунтуються на законі.

ОСОБА_1 проходив тривале лікування, обумовлене завданням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжких тілесних ушкоджень; лікування потребувало витрат, які зробив в тому числі й сам позивач.

Вимоги про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) заявлено в розмірі 536846,41 грн., судом першої інстанції вимоги в цій частині задоволено частково в розмірі 98987,97 грн., при цьому судом прийнято витрати на придбання ліків в сумі 23344,00 грн., проведення досліджень в сумі 6050,00 грн., на виклик швидкої допомоги в сумі 3100,00 грн., на придбання медичних конструкцій в сумі 35542,35 грн., на реабілітацію в санаторії в сумі 14400,00 грн., на проведення масажів в сумі 12000,00 грн. Дані витрати підтверджено письмовими доказами (довідки, листки призначень, рахунки, чеки тощо), оригінали яких досліджено в суді апеляційної інстанції, копії документів знаходяться в матеріалах справи.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення цих витрат, що в загальній сумі становить 94036,35 грн., та, відповідно, не приймає доводи апеляційної скарги щодо неналежності доказів.

Поряд з цим, суд першої інстанції безпідставно стягнув витрати на пересилання документів у кримінальному провадженні на суму 817,00 грн. та витрати на пальне для поїздок з м. Одеси до м. Новоукраїнки в судові засідання у кримінальній справі на суму 3734,62 грн., оскільки дані витрати пов`язані з розглядом кримінальної справи, відтак, підлягали стягненню у такій, а не у цивільній справі як майнова шкода. Тому, в частині витрат, пов`язаних з розглядом кримінальної справи, доводи апеляційної скарги приймаються.

Таким чином, рішення суду в частині відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) підлягає зміні шляхом присудження до стягнення на відшкодування майнової шкоди грошових коштів в сумі 94036,35 грн. (дев`яносто чотири тисячі тридцять шість гривен 35 коп.).

Вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлено в розмірі 1000000,00 грн., судом першої інстанції вимоги в цій частині задоволено частково в розмірі 600000,00 грн.

Моральна шкода, в даному випадку полягає у фізичному болю та стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, дане не є спірним.

Поряд з цим, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено судом без урахування всіх обставин справи, доводи апеляційної скарги в цій частині приймаються, розмір грошового відшкодування підлягає визначенню виходячи з передбачених частиною 3 статті 23 ЦК України критеріїв визначення розміру грошового відшкодування шкоди.

Таким чином, рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди підлягає зміні шляхом присудження до стягнення на відшкодування моральної шкоди грошових коштів в сумі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривен).

Судом неправильно розраховано судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Так, вимоги майнового характеру підлягали оплаті судовим збором в сумі 940,36 грн. (1600,00 грн. х 0,4 = 640,00 грн. /мінімальна ставка за вимоги майнового характеру/; 94036,35 грн. : 100% х 1% = 940,36 грн.); вимоги немайнового характеру підлягали оплаті судовим збором в сумі 640,00 грн. (1600,00 грн. х 0,4 = 640,00 грн.), а всього загальна сума судового збору, що підлягає стягненню рівна 1580,36 грн.

Таким чином, рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 березня 2018 року - змінити.

Позов ОСОБА_1 до громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок», за участю третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на відшкодування майнової шкоди 94036 грн. 35 коп., моральної шкоди 200000 грн. 00 коп.

Стягнути з громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» () на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1580 грн. 36 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков