"11" грудня 2020 р. . м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Броварський міськрайонний відділ виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення від сплати аліментів, присуджених за рішенням суду,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн., але не менше 0% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, присуджених за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2016 року.
Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, посилається на наступне, що з 28 червня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, під час перебування у шлюбі у подружжя народилась дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24 жовтня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами. За рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2016 року по справі 361/3983/16 з позивача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, рішення набрало законної сили виданий на виконання рішення суду виконавчий лист перебуває на виконанні у Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області. Після розлучення спільна дитина залишилася проживати разом з матір`ю, однак починаючи з 2017 року і до теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 систематично зловживає алкогольними напоями, що в кінцевому результаті призвело до неналежного виконання нею батьківських обов`язків по догляду за спільною донькою, що проявлялося у застосуванні фізичної сили до доньки, порушення психологічного стану здоров`я дитини, ОСОБА_2 неодноразово перебувала в закладах для лікування алкогольної залежності, кошти по сплаті аліментів витрачала на свої потреби. 18 червня 2020 року позивачу стало відомо від сусіда ОСОБА_4 , що під час чергового алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 вчинила фізичне насильство по відношенню доньки, залишила без нагляду та догляду. З 24 червня 2020 року позивач перевіз доньку зі всіма речами до себе додому у м. Бровари, з цього часу дитина проживає з позивачем та перебуває повністю на його утриманні. Станом на червень 2020 року ОСОБА_1 не має заборгованості по сплаті аліментів по утриманню дитини, тому просить задовольнити позовні вимоги.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
02 жовтня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва, постановлено ухвалу якою, залучено Броварський міськрайонний відділ виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, присуджених за рішенням суду.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, правом подання відзиву на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористалася.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що з 28 червня 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 12 березня 2019 року.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

26 вересня 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня подання позову 13 липня 2016 року та до досягнення - донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

21 жовтня 2016 року державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Марченко Я.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52701804, на виконання виконавчого листа № 2/361/2405/16 від 07 жовтня 2016 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області.

Відповідно довідки - розрахунку заборгованості по аліментам, складеної державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Цахло О.А., позивач станом на червень 2020 року не має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Процесуальними нормами ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Захист же цивільних прав, які випливають із сімейних правовідносин, передбачений спеціальним законом - Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В матеріалах справи міститься Протокол бесіди від 25 червня 2020 року, головного спеціаліста відділу профілактики та захисту прав дітей служби у справах дітей Броварської міськрайонної ради Київської області Гайдаєнко С. з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в протоколі зафіксовано, що під час спілкування ОСОБА_3 демонструвала тривожність, але була контактною, старалася відвертою відповідати на запитання. Дівчинка проживала разом із сестрою ОСОБА_6 , мамою, дідусем ОСОБА_7 , та бабусею ОСОБА_8 в одному будинку у с. Рожни, Броварського району. ОСОБА_3 розповіла, що її батьки давно розлучилися. Після розлучення батьків дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Зі слів дівчинки, одразу після розлучення її мати почала вживати алкоголі напої та бити ОСОБА_3 , неадекватно себе поводити, вчиняє психологічне та фізичне насилля по відношенню до всіх членів сім`ї, які проживають у будинку. Перебування у будинку разом з мамою стало нестерпним. Сусіди ОСОБА_3 телефонують до батька дитини та просять терміново забрати дитину. ОСОБА_3 категорично не хоче повертатися до матері, боїться що знову буде потерпати від насилля з боку матері та від її неадекватної поведінки, дівчинка хоче проживати разом з батьком або у бабусі ОСОБА_9 .

Згідно до Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного Депутатом Броварської міської ради Бельським С.К., мешканцями будинку: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою реєстрації та фактичного проживання має гарні умови для проживання та виховання своєї доньки. З свідченням сусідів за період проживання ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивно, скарг на нього не надходило. З червня 2018 року по 2019 рік періодично, а з квітня 2020 року по даний час, з ним постійно проживає його донька ОСОБА_3 .

17 листопада 2020 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області надано висновок № 763, про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оцінивши наведенні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеними наступні обставини, що після ухвалення судом рішення, яким присуджено позивачу до сплати аліменти на утримання неповноліттю дитини, суттєво змінились обставини у батьків дитини, наразі дитина постійно проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні, мати самоусунулася від виховання дитини, зловживає спиртними напоями, чинила фізичне насильство щодо неповнолітньої дитини, присудженні за рішенням суду аліменти витрачає не на за призначенням, тому за сукупність вказаних обставин наведені підстави дає звільнення позивача від сплати аліментів, присуджених на користь матері дитини, враховуючи прийняття рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред`явлені вимоги до відповідача з приводу звільнення його від сплати аліментів, крім того, відповідач в межах даного спору не скористалась процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача та сам факт проживання дитини разом з батьком, як і наявність спорів між батьками дитини щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Броварський міськрайонний відділ виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення від сплати аліментів, присуджених за рішенням суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 181, 182, 192, 197, 273 Сімейного кодексу України, 2, 4, 10, 12, 19, 49, 76, 77-81, 89, 133, 141, 191, 263,-265, 274-279, 280, 284, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Броварський міськрайонний відділ виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення від сплати аліментів, присуджених за рішенням суду- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, які присуджено на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2016 року у цивільній справі № 361/3983/16-ц (2/361/2405/16), яким задоволено частково позов про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня подання позову 13 липня 2016 року та до досягнення - донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я