Справа № 180/2413/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 березня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі: філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,-
В С Т А Н О В И В :
Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в особі: філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість сумі 14 799,61 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1921,00 грн.
Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилався на те, що 02.04.2019 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №380/0157 про надання відповідачу коштів в сумі 15 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 квітня 2024 року
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 04.12.2019 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 14 799,61 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі у розмірі 1921,00 грн.
У позовній заяві представник АТ "Ощадбанк" адвокат Ільїн А.М. просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 22 січня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача - адвокат Ільїн А.М. у позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без його участі.
Відповідач неодноразово в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, у встановлені судом строки відзив на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як установлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з кредитного договору, оскільки 02 квітня 2019 року між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит 380/0157 про надання відповідачу коштів в сумі 15 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.04.2024 року, що підтверджується зазначеним договором, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 14-23 ).
Відповідач в порушення вимог договору, зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками.
У зв`язку з чим, станом на 04.12.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 14 799,61грн., яка складається з:
- 12 700 грн. - заборгованість за основним боргом;
- 1 729,60 грн. - проценти за користування кредитом;
- 250,94 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу;
- 80,89 грн. -пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;
- 24,22 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу;
- 7,59 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом;
- 1,68 грн.- витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного
-4,69 грн.- витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування, що підтверджується розрахунком заборгованості наданого позивачем (а.с.11-13).
Згідно з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно частини 1статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Відповідно до ч.2 ст.1054 а ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень ст.141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в розмірі 1921,00 грн., стягнувши їх з відповідача на користь позивача.
Керуючисьст.ст.525,526,530,610,625,1050,1054 ЦК України,ст.ст.10,
12,13, 19,28, 76,81,141,247, 258,259,263-265,274-277,279,280-283,289 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі: філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит -задовільнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула