Справа № 2/593/186/2020
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Бережанський районний суд Тернопільської області

"17" грудня 2020 р.

В складі :

Головуючого судді Німко Н.П.

При секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бережанської державної нотаріальної контори про визнання особи такою, що не прийняла спадщину та визнання права на спадкування цілої частки спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , зазначивши третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бережанську державну нотаріальну контору, звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання відповідача особою, що не прийняла спадщину та визнання права на спадкування цілої частки спадкового майна. В обгрунтування позовної заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на 13/20 часток житлового будинку із надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , яку він успадкував. У відповідності до заповіту зареєстрованого 08 вересня 1998 року його бабуся заповіла житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 в рівних долях позивачу та його братам, а саме: відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину, оскільки на час смерті бабусі постійно проживав із нею. Брат позивача ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини, подавши до нотаріуса відповідну заяву, тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідач по справі ОСОБА_2 теж не прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом термін не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса Бережанської державної нотаріальної контори позивачу надано лист від 14.02.2020 року із роз`ясненням щодо складу спадкоємців за заповітом після смерті його бабусі, у відповідності до якого відповідач по справі буде включений до числа спадкоємців, згідно довідки про склад сім`ї, як проживаючий із спадкодавцем. Вказану довідку було видано на підставі відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. Позивач вважає, що відповідач у встановленому законом порядку не прийняв спадщину, а тому не може закликатись до кола спадкоємців, а він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який у передбачений законом спосіб прийняв спадщину. За таких обставин він вимушений за захистом своїх прав звернутись до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Горський О.І. не з`явилися. Адвокат Горський О.І. подав суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за відсутності сторони позивача; заявлений позов підтримує та просить його задовольнити; у випадку неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи; причини своєї неявки суду не повідомив; відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Бережанської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказав, що просить справу розглянути без участі нотаріуса і у вирішенні справи покладається на думку суду.

Ухвалою суду вирішено провести заочний розгляд справи.

Взявши до уваги заяви учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Як вбачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №62004592 від 09.10.2020 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно реєстраційного посвідчення від 20 лютого 1972 року, ОСОБА_3 була власником 13/20 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За життя, 08 вересня 1998 року, ОСОБА_3 склала заповіт, за змістом якого заповіла у рівних долях ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належний їй на праві приватної власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується заповітом, посвідченим завідуючою Бережанської державної нотконтори Хрущ Д.С. 08.09.1998 року та зареєстрованим за №2413.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину, оскільки на час смерті ОСОБА_3 постійно проживав із нею, що доводиться рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2019 року у справі №2-о/593/28/2019.

Як вбачається із роз`яснення Бережанскої державної нотаріальної контори №97/01-16 від 14.02.2020 року, ОСОБА_4 не прийняв спадщину на підставі поданої ним заяви; а згідно довідки про склад сім`ї померлої ОСОБА_3 , виданої 01 жовтня 2019 року Бережанською міською радою Тернопільської області №5969, з спадкодавцем проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому вони є спадкоємцями за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_3 . За таких обставин відсутні підстави для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілу частку спадкового майна.

Згідно довідки-характеристики №971 від 24.10.2012 року, виданої селищним головою Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області, гр. ОСОБА_5 зареєстрована в АДРЕСА_2 та до складу її сім`ї входить, зокрема ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її співмешканець.

Відповідно до довідки-характеристики №722 від 13.08.2012 року, виданої селищним головою Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Рішенням Бережанського районного суду Тернопілдьської області від 04 грудня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , третьої особи органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Бережанської РДА про позбавлення батьківських прав щодо його сина ОСОБА_7 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про відібрання малолітньої дитини встановлено, що « ОСОБА_2 , хоч значиться зареєстрованим в АДРЕСА_1 , однак фактично з 2010 року проживає в АДРЕСА_3 , у житловому будинку, належному ОСОБА_5 , з якою він протягом двох років перебуває у фактичних шлюбних відносинах».

Відповідно до ч.4 чт.81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається із інформації, наданої на запит суду Бережанською державною нотаріальною конторою №401/02-14 від 09 жовтня 2020 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 поступила заява про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 від ОСОБА_1 та заява про відмову від спадщини 14 лютого 2020 року від ОСОБА_4 ; жодних свідоцтв про право на спадщину не видавалось.

Згідно довідки Бережанської міської ради Тернопільської області про склад сім`ї №4065 від 5 жовтня 2020 року, по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Як вбчачається із довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 29.05.2020 року, ОСОБА_2 є зареєстрованим по АДРЕСА_1 з 08.08.2003 року.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

У відповідності до ст. З цього ж Закону, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини, а місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Із аналізу наведених норм закону вбачається, що факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , сам по собі не може бути умовою реалізації його прав на спадкування за заповітом, оскільки на час відкриття спадщини він постійно не проживав за зареєстрованим місцем проживання, як цього вимагає норма ч.З ст. 1268 ЦК України. Оскільки, відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк також і не подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини, в силу положень ст.1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину після спадкодавця ОСОБА_3 .

Зважаючи на вищенаведене суд приходить до висновку про достатність підстав до визнання ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановлений законом спосіб прийняв спадщину та має право на спадкування 13/20 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1216, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 174, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що як спадкоємець за заповітом не прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом право на спадкове майно у виді 13/20 частин житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_1 , яке залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, повний текст рішення суду виготовлено 24 грудня 2020 року.

Рішення суду, як заочне, може бути переглянуте Бережанським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бережанськогорайонного суду

Тернопільської області Німко Н.П.