КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Київ

Справа №752/2089/19-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/2740/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Лугового Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Шкірай М.І. 04 грудня 2019 року у м. Києві, у справі за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Обслуговуючий житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса договір купівлі-продажу земельної ділянки. Відмовлено у задоволенні клопотанні ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. Закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду.

Не погодилась із вказаною ухвалою суду в частині відмови в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , нею подана апеляційна скарга, в якій вона посилається на порушення судом норм процесуального права. Скарга мотивована відсутністю підстав для вжиття заходів забезпечення позову та доказів щодо загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необгрунтованою, не містить посилань на докази на підтвердження викладеного в ній і фактично грунтується на припущеннях. Судом першої інстанції не було з'ясовано та досліджено обставин, зазначених відповідачем у клопотанні, та не надано їм оцінку, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, та постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники Київської міської ради - Нежурбіда М.Г. та представник заступника Генерального прокурора - прокурор Кравчук О.А. просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, а тому колегія суддів, керуючись положеннями ст.ст. 371,372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами не вирішено, а відтак підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Обслуговуючий житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Предметом спору є перехід права власності на земельні ділянки.

В порядку забезпечення позову, за заявою позивача, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року накладено арешт на земельні ділянки площею 0,1970 га кожна (кадастрові номери: :90:371:0109; :90:371:0110; :90:371:0111; :90:371:0112), розташовані на 21 км Столичного шоссе у Голосіївському районі м. Києва; заборонено ОСОБА_1 та іншим особам здійснювати будь-які дії із зазначеними земельними ділянками, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року залишена без змін.

Також, судом встановлено, що на час розгляду клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову справа за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Обслуговуючий житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння по суті не вирішена.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання та скасуванні заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності ухвали суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає необгрунтованими виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову та доказів щодо загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, необгрунтованість заяви позивача та відсутність посилань на докази на підтвердження викладеного в ній, обгрунтування заяви позивача на припущеннях, стосуються правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, в той час, як предметом апеляційного перегляду в даній справі є наявність чи відутність підстав для їх скасування, а не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, яке вже було вирішено апеляційним судом.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами ЦПК України, є різними за своїм змістом, і за обставинами, які підлягають встановленню. Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі (ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не з`ясовано обставин, зазначених відповідачем у клопотанні, та не надано їм оцінку в ухвалі, що свідчить про немотивованість рішення і є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Мотивованість та обгрунтованість рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Так, доводи відповідача наведені нею в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, зводяться до незгоди з правомірністю вжиття судом заходів забезпечення позову та не пов`язані із їх скасуванням. При постановленні оскаржуваної ухвали суд першоїі нстанції, відповідно до положень ст.260 ЦК України зазначив у тексті встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, а також мотиви, з яких він дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо оскарження ухвали суду в частині витребування у приватного нотаріуса договір купівлі-продажу земельної ділянки. Та закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду, а тому в цій частині не переглядається.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, відповідає обставинам справи, ухвалена із додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року в частині відмови в скасуванні заходів забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 17 березня 2020 року.