ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6999/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2020 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Трусова Т.О., вивчивши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідачі) про розірвання між ними шлюбу, позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з обох відповідачів аліментів на утримання дитини.

За результатами вивчення позовної заяви та доданих до неї документів суддя дійшов до таких висновків.

За положеннями статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Такі ж норми містяться у статтях 15, 15 ЦК України.

За приписами статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України).

Частиною 1 статті 110 цього Кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Отже сімейне законодавство України чітко визначає, що право на звернення з позовом про розірвання шлюбу має лише подружжя.

В даному випадку позов про розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано матір`ю дружини, тобто особою, яка не має права на звернення з таким позовом.

Відповідно до положень пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України заява повертається, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За нормою частини 1 статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до положень статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 СК України).

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 2 статті 181 СК України)

Частиною 3 зазначеної норми визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених положень матеріального та процесуального закону в їх сукупності дає підстави для висновку, що з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини має право звернутися той з батьків або інших законних представників, разом з яким вона проживає і які забезпечуютьжиттєдіяльність дитини і повне її утримання.

У позовній заяві баба дитини ОСОБА_1 посилається на те, що онука проживає з нею і перебуває на її повному утриманні, а відтак вона має право ініціювати питання позбавлення батьків дитини батьківських прав та вимагати стягнення з них аліментів.

Водночас, як зазначено вище, у даній позовній заяві об`єднано декілька вимог, в тому числі і вимогу про розірвання шлюбу, заявлену особою, яка не має права на звернення з таким позовом.

Чинний цивільний процесуальний закон не містить норм, які б передбачали можливість повернення частини вимог та відкриття провадження за іншими вимогами позову.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява повертається, коли порушено правило об`єднання позовних вимог.

За вказаних підстав дана позовна заява не може бути призначена до розгляду, а тому суд із застосуванням аналогії закону вбачає підстави для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись частиною 9 статті 9, пунктами 1, 2 частини 4 статті 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: