КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/828/15-ц
Провадження № 4-с/488/9/20
УХВАЛА

Іменем України

15.07.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.

за участю секретаря судового засідання Сенчук К.О.,

за участю скаржника Срібного В.Б.,

за участю представника відділу ДВС Іванченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду скаргу ОСОБА_1 , де заінтересованими особами виступають Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у Миколаївській області та ОСОБА_2 , на неправомірні дії, рішення та бездіяльність державних виконавців,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2020 р. скаржник ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з скаргою на неправомірні дії, рішення та бездіяльність державних виконавців, в якій просив суд:

1) визнати суму коштів, зазначених у платіжних дорученнях та перерахованих ним з 10.06.2015 року по 13.03.2019 року включно в сумі 37 500,00 грн. через ПАТ КБ ПриватБанк на ім`я та банківську картку його сина ОСОБА_3 , отриманих його матір`ю ОСОБА_4 , підтверджених розрахунками ДВС Інгульського району м. Миколаєва в листі від 05.07.2019 р. № 46190, адресованому ОСОБА_4 , в листі йому від 15.07.2019 р. № 46190, в листі заступнику начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальнику Управління державної виконавчої служби Григорію Довганю від 10.2019 р. № 68154, коштів як сплачених 37500,00 грн. ним по аліментних зобов`язаннях за рішенням суду Корабельного району м. Миколаєва від 30.03.2015 р., і виконавчого листа від 30.03.2015 року у цивільній справі № 488/828/15-ц позивачу ОСОБА_4 ;

2) визнати незаконною, протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58547194 від 07.03.2019 р. відносно нього, постановлену головним державним виконавцем відділу Корабельного району м. Миколаєва Таран К.О., відкритого на підставі заяви стягувача ОСОБА_4 від 04.03.2019 р. і виконавчого листа по справі № 488/828/15-ц, провадження № 2/488/892/15 від 30.03.2015 р., виданого 09.03.2016 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за неіснуючою у нього заборгованістю по аліментах;

3) визнати незаконними, протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Таран К.О. відносно нього з питань: встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 17.04.2019 р.; встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 17.04.2019 р.; встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії від 17.04.2019 р.; встановлення тимчасового обмеження у праві полювання від 17.04.2019 р.; про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 17.04.2019 р.; арешт майна боржника ОСОБА_1 від 17.04.2017 р.

Також просив зобов`язати відділи державної виконавчої служби Корабельного та Інгульського районів м. Миколаєва виключити його з відомостей Єдиного реєстру боржників.

В обґрунтування скарги зазначив, що 30.03.2015 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва було ухвалене рішення, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з 24.02.2015 року і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

09.03.2016 р. стягувачу ОСОБА_5 на підставі заяви був виданий виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 однак, до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Степанова З.В. звернулася лише 04.03.2019 р.

07.03.2019 р. головним державним виконавцем Корабельного ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Таран К.О. було відкрите виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа про стягнення аліментів, починаючи з 24.02.2015 року.

17.04.2019 р. державним виконавцем Таран К.О. були прийняті постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України; 2) про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; 3) про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; 4) про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання; 5) про арешт майна боржника, а також 12.03.2019 внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

22.04.2019 р. виконавчий лист про стягнення з нього аліментів був переданий для подальшого виконання до Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва, де перебуває на примусовому виконанні і дотепер.

Скаржник зазначив, що рішення суду від 30.03.2015 р. про стягнення з нього аліментів він не отримував та зміст рішення йому був невідомий, про те, що він повинен сплачувати аліменти на утримання свого сина дізнався в усному порядку зі слів судді.

Починаючи з 10.06.2015 р. до 13.03.2019 р. він кожен місяць перераховував через АТ КБ ПриватБанк кошти по аліментах на ім`я та картку сина ОСОБА_3 на загальну суму 37500,00 грн.

Однак, державним виконавцем не прийняті до уваги платіжні доручення про сплату скаржником аліментів на ім`я сина та на банківську картку останнього за вказаний період і нарахована заборгованість по аліментним зобов`язанням станом на 07.03.2019 р. в сумі 27274,63 грн. Державним виконавцем відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні сплачених останнім коштів на ім`я сина ОСОБА_3 через те, що вказані кошти сплачені скаржником не на користь стягувача ОСОБА_5

ОСОБА_1 зазначив, що з нарахованим державним виконавцем боргом не погоджується, оскільки його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 січня 2016 року вважався малолітнім, а тому кошти, що перераховані ним на ім`я та банківську картку сина, отримувала його мати ОСОБА_5 .

Вважав, що з того часу, як сину ОСОБА_6 виповнилося 14 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), останній став власником перерахованих на його картку коштів та мав право самостійно отримувати аліменти та розпоряджатися ними.

Посилаючись на вказані обставини, зазначив, що сума боргу по аліментам, нарахована державним виконавцем, підлягає перегляду з урахуванням добровільно сплачених коштів на ім`я сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скаржник в судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Корабельного відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги без участі представника на підставі наявних в ній доказів.

Представник заінтересованої особи Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванченко І.В. в судовому засіданні пояснив, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів. Надані останнім копії платіжних доручень про сплату коштів на користь ОСОБА_3 на загальну суму 37500,00 грн. державним виконавцем з власної ініціативи або за заявою сторін не можуть бути зараховані в рахунок погашення заборгованості по аліментам оскільки, згідно з рішення суду аліменти належить стягувати з скаржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 . Лише в разі встановлення або зміни способу і порядку виконання рішення суду про стягнення з скаржника аліментів, копії платіжних доручень про сплату коштів на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть бути зараховані державним виконавцем як сплата аліментів.

Заінтересовані особи ОСОБА_5 та представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, причини їх неявки суду не відомі.

З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу ОСОБА_1 за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

07.03.2019 постановою головного державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Таран К.О. відкрито виконавче провадження № 58547194 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 488/828/15-ц (провадження № 2/488/892/15), виданого 09.03.2016 р. Корабельним районним судом міста Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості з аліментів, проведеного головним державним виконавцем Таран К.О., заборгованість станом на 07.03.2019 становить 27 274,63 грн.

Зі змісту скарги вбачається, та підтверджується матеріалами справи, що 03.04.2019 скаржник звертався до Корабельного ВДВС м. Миколаїв з заявою про перерахунок заборгованості на підставі платіжних доручень про оплату аліментів на ім`я та користь сина ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Корабельного ВДВС м. Миколаїв за вих. № 13337 від 18.04.2019 на скаргу ОСОБА_1 , начальником відділу було повідомлено останнього про неможливість приєднання до матеріалів виконавчого провадження № 58547194 копій платіжних доручень у зв`язку з тим, що кошти сплачені не на користь стягувача ОСОБА_5 .

Положеннями статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо вони вважають, що таким рішенням, дією або бездіяльністю порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи боржник звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Разом з тим, зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з розрахунками заборгованості по аліментам, проведеними державним виконавцем і його висновками про розміри заборгованості, вказуючи на те, що заборгованість обрахована невірно з порушенням норм законодавства про виконавче провадження.

Частинами першою, третьою статті 71 Закону України Про виконавче провадження визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України Про виконавче провадження спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищеозначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Такий вибір та застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 756/13754/14-ц та за приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню при вирішенні цієї справи.

Враховуючи те, що спір виник щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом, через що в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 353 355, 447 - 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , де заінтересованими особами виступають Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у Миколаївській області та ОСОБА_2 , на неправомірні дії, рішення та бездіяльність державних виконавців - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 17.07.2020 р.

Суддя: Я. А. Чернявська