Провадження № 2з/932/80/20 Єдиний унікальний номер справи № 932/7968/20
У Х В А Л А

10 липня 2020 року місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Яковлев Д. О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви та просив суд зупинити стягнення на підставі Виконавчого документів 200/3762/18, виданого 04 грудня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначив, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває Виконавче провадження №60796145 відкрите за виконавчим листом 200/3762/18 від 04 грудня 2019 року. З метою забезпечення виконання виконавчих документів виконавцем 12.03.2020 описано та арештовано майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстрована та проживає малолітня особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проігнорувавши факт порушення житлових прав малолітньої особи, виконавча служба, протиправно передала на реалізацію нерухоме майно та не вчинила дії, направлені на зупинення реалізації вказаного нерухомого майна. Проведення аукціону з реалізації частини зазначеної квартири призначено на 15.07.2020. Враховуючи зазначене невжиття заходів забезпечення позову, унеможливить ефективний захист прав малолітньої особи у випадку задоволення позовної заяви.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши додані до неї матеріали, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повзанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заборона вчиняти дії з виконання судового рішення про стягнення боргу у визначений заявником спосіб є блокування виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Вказане суперечить вимогам законодавства щодо обов`язковості судового рішення і його виконання, а тому така заява про забезпечення позову задоволена бути не може. Зупинення стягнення за виконавчими документами є підміною рішення суду. Так у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчими документами, позивачем буде досягнуто мети майбутньої позовної заяви, тобто без вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, надані заявником письмові докази свідчать про те, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 10 квітня 2020 року, тобто після того, як державним виконавцем 12.03.2020 було описано та арештовано нерухоме майно, що на думку суду може свідчити про навмисне блокування виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалу складено та підписано 10 липня 2020 року.

Суддя Д. О. Яковлев