печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6452/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Габрись О.М.,

учасники справи

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 , а саме: на акції UAB «Escolit» в кількості 123 вартістю 289, 62 Eur за одиницю.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову повністю у визначений позивачем спосіб, виходячи з наступного.

З матеріалів позову, заяви про забезпечення позову та доданих до них матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір № 348 позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти в сумі 1 619 750, 00 грн. При отриманні зазначеної позики відповідач зобов`язувався її повернути до 02.03.2017.

Водночас, ні в терміни, що встановлені договорами, ні на даний час відповідачем суму позики не повернуто. Відповідач ігнорує претензії позивача щодо повернення суми позики, відмовляється виконувати умови договору та взяті на себе зобов`язання. Тому позивач звернувся до суду із позовом, про забезпечення якого просить суд.

Вказує, що не забезпечення позову у такий спосіб зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, оскільки вказане майно належить відповідачеві на підставі права власності. Тому, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може розпорядитися майном, що знаходиться у нього на праві приватної власності та відчужити майно на користь третіх осіб, для ухилення від виконання рішення суду, або здійснить інші дії, що, в свою чергу, ускладнить або, навіть, зробить неможливим виконання рішення суду. Оскільки предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, протягом тривалого терміну він не здійснював жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, навмисно уникає оплати та в подальшому може уникати виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, суд бере до уваги, що існує ризик, що відповідач в подальшому може здійснити будь-яким чином відчуження належного йому на праві власності майна, що унеможливить виконання рішення суду у справі.

Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки накладення арешту до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про забезпечення позову у той спосіб, який визначений позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Накласти арешт на майно в межах суми позову, а саме: на акції UAB «Escolit» (Код 303025677) в кількості 123 вартістю 289, 62 Eur за одиницю, що на праві власності належать ОСОБА_2 та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії стосовно їх відчуження.

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В. Батрин