Справа № 449/1610/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Борняк Р.О.

при секретарі - Баран П.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивують тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, який з 2012 року не проживає по місцю своєї реєстрації, не приймає участі у догляді за будинком, не сплачує комунальних платежів, не зберігає особистих речей.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, розгляд справи просять проводити у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, встановлено, що спадкоємцем житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно будинкової книги, встановлено, що у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 .

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 03.03.2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Згідно актів довідки Бібрської міської ради, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1 , але на даний час фактично там не проживає.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами статті 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

З статті 401 ЦК України випливає, що сервітут - це право користування чужим майном, яке може бути встановлено для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Згідно ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі - поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; спливу строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Тобто за даних обставин має місце застосування припинення сервітут, оскільки припинились обставини, які були підставою для його встановлення, а саме відповідач не є членом моєї сім`ї позивача з квітня 2012 року, оскільки шлюб між сторонами розірвано. Та відповідач не проживає в будинку по АДРЕСА_1 .

Оскільки позивач підтвердив відсутність відповідача у житловому будинку АДРЕСА_2 понад 1 рік без поважних причин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі ст. ст. 71,72 Житлового кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р. О. Борняк