Номер провадження: 22-ц/813/2915/20
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С.Й.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді ОСОБА_3 С ОСОБА_4 24 березня 2017 року у м. Одеса, -

встановила:

У вересні 2015 року ПАТ АБ «Порто-Франко» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про відшкодування шкоди (т. 1 а.с. 2-8).

В обгрунтування позову ПАТ АБ «Порто-Франко» посилалося на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 26 вересня 2014 року № 610 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Порто-Франко» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 вересня 2014 року прийнято рішення № 103 про запровадження, з 29 вересня 2014 року, тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АБ «Порто-Франко». Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30 січня 2015 року № 67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Порто-Франко», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30 січня 2015 № 19 «Про початок процедури ліквідації АБ «Порто-Франко» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ «Порто-Франко» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ «Порто-Франко» ОСОБА_6 строком на 1 рік - з 30 січня 2015 по 29 січня 2016 включно. На підставі результатів інвентаризації активів АБ «Порто-Франко» станом на 30 січня 2015 року, даних балансу Банку станом на 01 квітня 2015 року, було складено акт про формування ліквідаційної маси, який 27 квітня 2015 року затверджено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно якого оціночна вартість ліквідаційної маси банку є меншою за акцептовані вимоги кредиторів банку на суму 554 811 982,72 грн.

14 лютого 2017 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про залишення позовних вимог до ОСОБА_5 без розгляду з огляду на наявність цивільного позову, заявленого в кримінальному провадженні, яке розглядається Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/541/16-к.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року позовні вимоги АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_5 були залишені без розгляду (т. 2 а.с. 78).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 року позов ПАТ АБ «Порто-Франко» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Порто-Франко» збитки у розмірі 554 811 982,72 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 1 827,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 1 827,00 гривень (т. 2 а.с. 99-102).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 року залишено без задоволення (т. 2 а.с. 139).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а.с. 142-146).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України).

У даному випадку, спір між сторонами виник з приводу протиправних дій пов`язаних з банком осіб, що, на думку позивача, призвело до втрати ним ліквідності, неможливості виконання зобов`язань перед вкладниками та до неплатоспроможності банку.

Відповідно до частини п`ятої статті 52 Закону № 4452-VI Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Закон № 4452-VI) у редакції, чинній на час звернення з позовом, Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій?або бездіяльності прямо?чи опосередковано?отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів.

Перелік пов`язаних з банком осіб, до яких Фонд може звернутися з позовом про відшкодування шкоди визначений у статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно з якою до таких осіб віднесені: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України (частина перша статті 48 Закону № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у передбаченій цією статтею черговості.

Таким чином, з часу початку процедури ліквідації банку його майном управляє та розпоряджається у межах, передбачених Законом № 4452-VI, Фонд (якщо такі повноваження не делеговані уповноваженій особі), який фактично реалізує права власника щодо управління відповідною юридичною особою, зокрема і в частині її майна.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 вересня 2014 року № 610 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Порто-Франко» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 вересня 2014 року прийнято рішення № 103 про запровадження, з 29 вересня 2014 року, тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АБ «Порто-Франко». Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30 січня 2015 року № 67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Порто-Франко», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30 січня 2015 № 19 «Про початок процедури ліквідації АБ «Порто-Франко» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ «Порто-Франко» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АБ «Порто-Франко».

Законодавство про акціонерні товариства застосовується до банків з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність». У разі суперечності положень вказаного Закону та законодавства про акціонерні товариства перевагу мають положення цього Закону (частина третя статті 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 2 Закону України «Про акціонерні товариства», посадові особи органів акціонерного товариства фізичні особи голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, якщо утворення такого органу передбачено статутом товариства.

У даному випадку позов поданий до пов`язаних з діяльністю ПАТ АБ «Порто-Франко» посадових осіб, а саме - членів Наглядової ради банку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах (пункт 12 частини першої статті 20 ГПК України).

Отже, правом на звернення з позовом за правилами вказаної статті ГПК України наділені, зокрема, власники юридичної особи.

Колегія суддів вважає, що, оскільки предметом перевірки національними судами у цій справі є акти (рішення) органів управління банку та їх посадових і службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, а також господарські операції банку, що відповідає завданню господарського судочинства, то спір між Банком і посадовими особами банку про відшкодування заподіяної шкоди має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 757/75149/17-ц та від 31 жовтня 2018 року у справі № 757/75148/17-ц .

З огляду на вказане, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для розгляду справи за правилами цивільного судочинств і вважає, що спір має розглядатися відповідним господарським судом, у зв`язку із чим заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 року підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255, ст.ст. 256, 377, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити.

Роз`яснити позивачеві, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції роз`ясняє позивачеві наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним постанови Одеського апеляційного суду від 03 березня 2020 року звернутися до даного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 16 березня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе