ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №495/3574/14-ц

Апеляційне провадження №22-ц/813/2489/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу кредитної спілки «Джерело Плюс» на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2019 року, постановленою під головуванням судді Тончевої Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про зміну сторони виконавчого провадження.

У травні 2014 року кредитна спілка «Джерело Плюс» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором (а.с.1-3).

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2014 року (справа№495/3574/14) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Джерело Плюс» (далі-КС «Джерело Плюс») суму заборгованості в розмірі 58 425,54грн. та судові витрати у сумі 584,26 грн. (а.с.45-46).

У вересні 2019 року Голова правління КС «Джерело Плюс» Куркан Л.С. звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом КС «Джерело Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що згідно рішення суду від 07 жовтня 2014 року видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 58 425,54 грн.

На підставі рішення загальних зборів членів КС «Джерело Плюс» від 29 березня 2019 року про припинення діяльності КС шляхом ліквідації, 02 квітня 2019 року відомості про припинення юридичної особи внесено державним реєстратором до Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємцівта громадських формувань.

Залишок боргу за виконавчим листом станом на 17 вересня 2019 року склав 24 196,88 грн.

До кредитної спілки надійшла заява щодо погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 вкладником ОСОБА_3 в розмірі 23 905,73 грн. шляхом укладення договору відступлення права вимоги, а тому ОСОБА_3 стала новим кредитором боржників, в зв`язку з чим є підстави для зміни сторони виконавчого провадження з КС «Джерело Плюс» на ОСОБА_3 (а.с.59).

Короткий зміст судового рішення першої інстанції.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа, а тому фізична особа - ОСОБА_3 не може бути новим кредитором боржників.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року по справі № 909/968/16 та в постанові від 31 жовтня 2018 року по справі № 465/646/11 (а.с.83-86).

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі голова правління КС «Джерело Плюс» Куркан Л.С. просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про зміну сторони виконавчого провадження.

Неправильність судового рішення мотивувала порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначила , що:

- під час укладання договору про відступлення права вимоги сторони відповідно до вимог ст.514 ЦК України досягли всіх істотних умов договору;

- до нового кредитора ОСОБА_3 переходить лише право вимагати від боржника виконання грошових зобов`язань за договором, щомісяця не менше 500 грн.;

- КС «Джерело Плюс» 16 серпня 2016 року розпорядженням Нацкомфінпослуг України №1953 виключена з Державного реєстру фінансових установ, тобто на момент укладання Договору відступлення права вимоги вона не є фінансовою установою, відповідно на її діяльність не поширювались обмеження, передбачені Законом України «Про кредитні спілки». При цьому КС «Джерело Плюс» не має права надавати фінансові послуги, направлені на отримання прибутку. Тому кредитна спілка мала право на укладання договору відступлення права вимоги із фізичною особою ОСОБА_3 ;

- правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року по справі № 909/968/16 та в постанові від 31 жовтня 2018 року по справі № 465/646/11 не може бути прикладом по даній справі для кредитної спілки, яка не є фінансовою установою;

- рішенням загальних зборів членів кредитної спілки від 29 березня 2019 року державним реєстратором 02 квітня 2019 року КС «Джерело Плюс» внесена до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення юридичної особи шляхом ліквідації (а.с.95-96).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у заяві про зміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2014 року (справа № 495/3574/14) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Джерело Плюс» суму заборгованості в розмірі 58 425,54 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 18 жовтня 2014 року(а.с.44-46).

З метою виконання вищевказаного рішення суду, 23 жовтня 2014 року видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 58 425,54 грн.

На підставі рішення загальних зборів членів КС «Джерело Плюс» від 29 березня 2019 року про припинення діяльності кредитної спілки шляхом ліквідації, 02 квітня 2019 року відомості про припинення юридичної особи внесено державним реєстратором до Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємцівта громадських формувань.

До кредитної спілки надійшла заява щодо перекриття заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 , фізичною особою вкладником ОСОБА_3 в розмірі 23 905,73 грн., шляхом укладення договору відступлення права вимоги (а.с.98).

17 квітня 2019 року між головою правління КС «Джерело Плюс» ОСОБА_4 С. та вкладником ОСОБА_3 (новий кредитор) та позичальником ОСОБА_1 (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги за №57 ( а.с.101).

Таким чином, ОСОБА_3 стала новим кредитором боржників.

Згідно п.1.1. договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе права вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором, вказаним у додатку №1 до цього договору, укладеним між первісним кредитором та позичальником.

За п.1.2. договору, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором.

Відповідно до п.2.1 новий кредитор приймає на себе всі зобов`язання, права та обов`язки первісного кредитора(виконавця) за основним договором у сумі 23 905,73 грн.

Згідно п.п.4.1.,4.2. договору, передбачено, що виконання грошових зобов`язань за цим договором боржник здійснює новому кредитору, щомісяця у сумі не менше 500 грн. За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання боржник сплачує новому кредитору штраф в розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Так, зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України).

При цьому ст.526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Пунктом 11 ч.1ст.21 Закону України «Про кредитні спілки», врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Відповідно до ч.1ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1ст.510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.514 ЦК України) .

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Так, ст.1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Таких правових позицій дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

Крім того, з правової позиції, щодо відступлення права вимоги за кредитним договором за участю кредитних спілок, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11), вбачається необхідність відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року (№6-59цс15) та від 12 вересня 2015 року (№6-667цс15).

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що договір відступлення права вимоги від 17 квітня 2019 року, укладений між КС «Джерело Плюс»та ОСОБА_3 (новий кредитор) та позичальником ОСОБА_1 (боржник)не може бути підставою для правонаступництва, оскільки суперечить положенням ч. 3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, та є підставою для відмови у заяві.

Доводи апелянта про те, що кредитна спілка 16 серпня 2016 року розпорядженням Нацкомфінпослуг України №1953 виключена з Державного реєстру фінансових установ та на момент укладання Договору відступлення права вимоги вона не є фінансовою установою, до уваги не приймається, оскільки під час укладання кредитного договору 31 березня 2009 року КС «Джерело Плюс»була фінансовою установою, та надавала з цього приводу кредитні кошти.

Крім того, апелянт посилається на те, що 02 квітня 2019 року відомості про припинення юридичної особи внесено державним реєстратором до Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. При цьому договір про відступлення права вимоги укладено між сторонами 17 квітня 2019 року, коли кредитна спілка припинила свою діяльність.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками суду щодо оцінки доказів.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали суду з наведених в апеляційній скарзі доводів не вбачається, тому ухвалу від 09 жовтня 2019 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу кредитної спілки «Джерело Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.

Головуючий

Судді: