Справа № 490/6566/19
н/п 2/490/1138/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила зняти арешт з нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_2 , та залишено позивачу за заповітом. Арешт накладено у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 071951, 08.08.2007 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського МУЮ, Межевовим С.В., зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5642541 11 вересня 2007 року реєстратором: Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що згідно відповіді відповідача стало відомо, що згідно реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно громадянина ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 071951 від 08.08.2007 державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ Межевов С.В. зареєстровано обтяження №5642541. За результатами пошуку у Автоматизованій системі виконавчого провадження відносно громадянина ОСОБА_2 не знайдено, що унеможливлює реєстрацію виконавчих дій щодо припинення арештів майна. Таким чином, визначити підстави такого арешту, результати проведення виконавчого провадження неможливо.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.07.2019 року згідно якого накладено арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі постанови Центрального ВДВС ММЮ у Миколаївській області від 08.08.2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Судом досліджено лист Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №43769 від 23.08.2019 р., відповідно до якого за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі документи відносно боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання до Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області протягом 2016-2019 рр. станом на 23.08.2019 р. не пред`являлись. Надати інформацію про виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем 08.08.2007 р. винесена постанова про арешт майна боржника АА 0701951, не представляється можливим, у зв`язку з закінченням строків зберігання.

Судом досліджено свідоцтво про право власності на житло від 12.07.1994 р., відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Судом досліджено Заповіт від 03 березня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповів ОСОБА_1 належну йому на праві власності квартиру за АДРЕСА_1 .

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 26.11.2018 р., відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №3797.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю

Відповідно до ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст.319 ЦКУкраїни власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦКУкраїни власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, судом встановлено, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження, відповідно до постанови АА 0719951 від 08.08.2007 р. Зареєстровано обтяження № 5642541. Документи виконавчого провадження не зберіглись, а інших проваджень відносно боржника ОСОБА_2 немає. Відповідно до заповіту від 03.03.2010 р., вищевказана квартира передана у власність ОСОБА_1 , однак оформити спадкові права на нерухоме майно неможливо у зв`язку з існуванням обтяження у вигляді арешту. Суд приходить до висновку, що права позивача порушуються, оскільки він не може вільно розпоряджатись майном через наявність арешту на це майно, а тому права його підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись , ст.ст. 317,319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10-13,76-81,89,258,259,263-265ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Арешт, накладений на нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 постановою АА 071651 від 08.08.2007р. державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 5642541 від 11.09.2007р., - зняти.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя