У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.,

за участі секретаря Бомбушкар В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Белякова М.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,-

В с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Беляков М.І. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань за рішенням, покладених на нього виконавчим листом №308/2780/15-ц, виданим 03.10.2016 року Ужгородським міськрайонним судом.

Подання мотивоване тим, що 23.01.2019 року на виконанні в Ужгородському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) знаходиться виконавче провадження №58180651 з примусового виконання виконавчого листа №308/2780/15-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом 03.10.2016 року про: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість - 21746,07 доларів США та 27792,89 грн.»

24.01.2019року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого копію якої рекомендованою кореспонденцією направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

03.02.2020року державним виконавцем надіслано запит до Чопської міської ради щодо надання інформації про кількість осіб, які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 згідно відповіді № 03-15/463 від 18.02.2020 року за вищезазначеною адресою проживають п`ять осіб.

17.4.2020року державним виконавцем надіслано електронні запити № 78147164, № 78147163 до Пенсійного фонду України щодо осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб боржників, які отримують пенсії згідно відповідей № та № від 13.03.2020 року інформацію не знайдено.

17.04.2020 року державним виконавцем надіслано електронний запит до ДПС України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи згідно відповіді № 78147179 від 17.04.2020 року платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває та згідно відповіді № 78147171 від 17.04.2020 року інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

27.04.2020року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копії якої направлено у Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, Управління Держпраці в Закарпатській області для виконання та сторонам виконавчого провадження для відома.

27.04.2020року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника надіслано запити до реєструючих установ, а саме: Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області щодо наявності належних боржнику на праві власності земельних ділянок, Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області щодо наявності належних боржнику на праві власності тракторів чи інші самохідних механізмів, Управління Держпраці в Закарпатській області щодо наявності належних боржнику на праві власності технологічних транспортних засобів, об`єктів підвищеної небезпеки та об`єктів котлонагляду.

17.04.2020року надійшла відповідь з Міністерства внутрішніх справ України № 78147189 від 17.04.2020 року щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів відповідно до якої в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

04.05.2020 року надійшла відповідь з Управління Держпраці в Закарпатській області № 07- 07/1537 відповідно до якої відсутні належні боржнику на праві власності технологічних транспортних засобів, об`єктів підвищеної небезпеки та об`єктів котлонагляду.

05.05.2020 року надійшла відповідь з Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області № 09-03./1477-20 відповідно до якої відсутні належні боржнику на праві власності трактори чи інші самохідних механізми.

17.04.2020року державним виконавцем отримано відповідь №: 78147203 від Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону за період 23.01.2019 року по 16.04.2020 року згідно відповіді боржник систематично здійснює перетин державного кордону.

Як вказує виконавець, боржник систематично протягом чотирьох років ухиляється від виконання зобов`язання, покладених на нього судовим рішенням, а тому вважає наявними правові підстави для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон.

Дослідивши матеріали справи та, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, на виконанні в Ужгородському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) знаходиться виконавче провадження №58180651 з примусового виконання виконавчого листа №308/2780/15-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом 03.10.2016 року про: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість - 21746,07 доларів США та 27792,89 грн.»

В межах вказаного виконавчого провадження:

24.01.2019року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого копію якої рекомендованою кореспонденцією направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

27.4.2020року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копії якої направлено у Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, Управління Держпраці в Закарпатській області для виконання та сторонам виконавчого провадження для відома.

Виконавцем отримано відповіді на подані ним запити №78147171, №78147179, №78147164, №78147163, №78147189, №78147203 від 17.04.2020 року, №8-58180651/20 від 03.02.2020 року.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 Цивільного кодексу України, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Положенням п. 5 ч.1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таким чином, за змістом вказаної норми, вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного (приватного) виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Разом з тим, всупереч імперативних приписів ч. 4 ст. 441 ЦПК України, приватний виконавець Роман Р.М. у судове засідання не з`явився, обов`язок доведення обставин, покладених на нього, не виконав.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства, можна прийти до висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Разом з тим, чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

В судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 01.02.2013 зроблений наступний висновок: поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання та доказів, які б свідчили, що останній ухиляється від виконання рішення суду приватним виконавцем суду не надано.

Таким чином, оцінивши надані докази, суд вважає, що факт ухилення боржника від виконання зобов`язання не доведений. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця є необґрунтованим, немотивованим та не може бути задоволеним.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А.Придачук