Справа № 727/1849/20
Провадження № 2/727/748/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНО)

26 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судових засідань Малацковської Л.В.

представника позивача, адвоката Марченко Р.М.

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»; треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович; приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позові посилається на те, що 27.04.2017 р. приватним нотаріусом Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис за Кредитним договором №925/166366-KN від 16.09.2008 року, який зареєстрований за номером 6034 про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості в розмірі 136 762,56 дол. США , який пред?явлено до виконання до приватного виконавця Кондрюка К.О.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1127 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 2.3. п.2 Глави 16 Розділу ІІ. Порядку, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів із моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, а згідно підпунктів 3.1., 3.2. п.3 Глави 16 Розділу ІІ. Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Відповідно до п.1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п.п.284, 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку.

Одним із таких документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів відповідно до Переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N 1172, є нотаріально посвідчена угода, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

При цьому, згідно п.1 цього Переліку, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно ст.88 ЦПК України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконання у зв`язку з тим, що Шевченківським районним судом м.Чернівці від 27.09.2018 року по справі №727/7008/17 було винесено рішення, яким відмовлено ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення на предмет іпотеки (нежитлове приміщення, будівля торгового залу та офісу загальною площею 498,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 )за даним Кредитом. Як підстава відмови вказана позиція ВСУ висловлена у Постанові від 09.11.2016 р. у справі 6-2251цс16, яка гласить, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. З огляду на викладене суд вважав, що відповідачем був змінений строк основного зобов`язання за договором №925/1663/66-KN від 16.09.2016 року, шляхом звернення з відповідною заявою про дострокове стягнення з ОСОБА_3 заборгованості до постійно діючого Третейського суду пр. асоціації українських банків, який затверджено Ухвалою Дніпровського районного суду м.Київ у справі №755/15360/14-ц від 01.07.2014 року, на виконання яких «Укрсоцбанк» отримав 14.04.2014 року листи від 14.03.2014р.

Просить суд застосувати до даних правовідносин термін позовної давності, оскільки терміну позовної давності потрібно відраховувати від рішення Третейського суду, а саме від 14.03.2014 року по справі №157/14, яка була розглянута суддею Третейського суду Ярошовцем В.М.

Визнати виконавчий напис № 6034 від 27.04.2017 р. вчинений приватним нотаріусом Чуловським В.А. таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати покласти на відповідача.

Позиція сторін

Представник позивача Марченко Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив. Передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, відзиву до суду не надав.

Третя особа приватний виконавець Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Третя особа приватний виконавець Кондрюк К.О. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що правонаступником ПАТ «Альфа Банк» не подало відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Досліджені судом докази і застосовані норми права

Судом встановлено, що 27.04.2017 р. приватним нотаріусом Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис за Кредитним договором №925/166366-KN від 16.09.2008 року, який зареєстрований за номером 6034 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 136 762,56 дол. США (а.с19-20).

По даному виконавчому напису приватним виконавцем Кондрюком К.О. 16.07.2019 року відкрито виконавче провадження №59568467 (а.с.21-22).

13.12.2019 року приватний виконавцем Кондрюком К.О. направлено повідомлення сторонам по виконавчому провадженню про вартість майна (а.с.23).

Як вбачається з наданих нотаріусом документів які стали підставою для винесення виконавчого напису, виконавчий напис було вчинено на підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про вчинення виконавчого напису, договором про надання не відновлювальної кредитної лінії, згоди фізичної особи-суб`єкта кредитної лінії, розрахунками, виписками по особовому рахунку, письмової вимоги (повідомлення) на ім`я ОСОБА_3 , списку відправлень рекомендованих листів (а.с.106-149).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.09.2018 року по справі №727/7008/17 відмовлено ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення на предмет іпотеки (нежитлове приміщення, будівля торгового залу та офісу загальною площею 498,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ) за даним Кредитом.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організація мине більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Крім того, підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були дотримані нормативні приписи, адже при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від стягувача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог ПАТ Перший Український Міжнародний Банк до боржника.

Крім цього, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону, розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, нотаріусу повинна бути надана банківська виписка, яка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5, що відповідає пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Також, як вбачається з відстеження рекомендованих листів з порталу «Укрпошта» наданих приватним нотаріусом, позивачу ОСОБА_3 письмова вимога від ПАТ «Перший Укрсоцбанк» про усунення порушень за кредитним договором не вручена. Таким чином, процедуру вчинення виконавчого напису було порушено.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17).

Так, Шевченківським районним судом м.Чернівці від 27.09.2018 року по справі №727/7008/17 було винесено рішення, яким відмовлено ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення на предмет іпотеки (нежитлове приміщення, будівля торгового залу та офісу загальною площею 498,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 )за даним Кредитом. Як підстава відмови вказана позиція ВСУ висловлена у Постанові від 09.11.2016 р. у справі 6-2251цс16, яка гласить, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. З огляду на викладене суд вважав, що відповідачем був змінений строк основного зобов`язання за договором №925/1663/66-KN від 16.09.2016 року, шляхом звернення з відповідною заявою про дострокове стягнення з ОСОБА_3 заборгованості до постійно діючого Третейського суду пр. асоціації українських банків, який затверджено Ухвалою Дніпровського районного суду м.Київ у справі №755/15360/14-ц від 01.07.2014 року, на виконання яких «Укрсоцбанк» отримав 14.04.2014 року листи від 14.03.2014р.

Згідно роз`яснень, викладених у п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні» справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович вчиняючи виконавчий напис 27.04.2017 р. за кредитним договором №925/166366-N року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 136 762, 56 грн. діяв всупереч нормам діючого законодавства, а отже оскаржуваний напис вчинено з порушеннями. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 840.80 грн. та за подачу клопотання про забезпечення позову в розмірі 420.40грн.

Висновки

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15-16, 18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»; треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович; приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 6034, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.04.2017 року про стягнення заборгованості за період з 06.06.2014 року по 06.02.2017 року в загальній сумі 136762.56 доларів США з боржника ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ПАТ Укрсоцбанк, таким, що не підлягає виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Слободян Г.М.