ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6050/20
Провадження № 2/210/2289/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"15" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 30 жовтня 2020 року звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я 150000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позову, посилалася на те, що позивач працював з 28.07.1981 року по 24.03.2003 року в Рудоуправлінні ім. Кірова ВО «Кривбасруда», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). У 2008 році проведено розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння), за результатами якого складено за формою П-4. Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини установлено остаточний діагноз - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.(пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), ЛН першого-другого ст. Встановлено зв`язок між захворюванням позивача та його роботою, зроблено висновок, що причинами виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) стала робота позивача протягом 22 років 10 місяців в умовах шкідливої дії пилу - запиленості повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двооксиду кремнію. Висновком МСЕК позивачеві первинно встановлено 20% втрати працездатності до 01.09.2009 року, 20.09.2011 року - 25% втрати працездатності. У зв`язку з чим позивачу завдана моральна шкода - він змушений регулярно звертатися за медичною допомогою, проходити тривалий курс лікування. Через професійне захворювання позивач обмежений у можливості вести звичайний спосіб життя тощо.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що ПАТ «АМКР» є правонаступником прав та обов`язків ДП РУ ім. Кірова. Позивачем при зверненні до суду не доведено, в чому полягає завдана шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно, відсутній причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками з приводу завдання шкоди здоров`ю позивача. Просив у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, подані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді токаря дільниці №10 безпосередньо на шахту №2 ім. Артема з 28.07.1981 року; з 05 липня 1982 року його переведено на шахту ім. Кірова дільниця ВШТ на посаду підземного гірничого 2 розряду; з вересня 1982 року позивача переведено підземним люковим провідником 4-го розряду на шахті ім. Кірова; з 1995 року - підземним слюсарем 4-го розряду на шахті ім. Кірова; з 1996 року позивача переведено на посаду підземного машиніста бурової установки 4-го розряду на шахті ім. Кірова; з 1998 року позивач працював на шахті Північна підземним машиністом бурової установки та потім підземним машиністом електровозу 4го розряду; з 1999 року позивача переведено на шахту ім. Артема на посаду підземного кріпильника 4-го розряду; з 2001 року до моменту звільнення позивач працював на шахті ім. Артема на посаді слюсаря-чергового з ремонту обладнання 4-го розряду, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.8-10).

Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 03.06.2008 року, позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.(пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), ЛН першого-другого ст . - захворювання професійне (а.с.15).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.08.2008 року (форма П-4), складеного ТОВ «Стройуніверсал» (п.16), встановлено професійне захворювання виникло в наслідок роботи позивача з 15.05.2007р. по теперішній час підземним гірничим робітником в ТОВ «Стройуніверсал», ОСОБА_1 виконував роботи, умови праці яких внаслідок порушень нормативного провітрювання підземних дільниць і не застосування комплексів знепилення, що мали місце, характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, що перевищувала ГДК. Працюючи раніше з 05.07.1982р. по 04.08.1998р., з 01.12.1999р. по 24.03.2003р. на шахтах імені Кірова, №1 та №2 імені Артема РУ ім. Кірова ВО «Кривбасруда» та ДП «РУ ім. «Кірова» підземним люковим, підземним слюсарем, підземним машиністом бурової установки, підземним кріпильником та слюсарем ДСФ, з 17.04.2003р. по 30.06.2005р. - в ТОВ «Інваріант» машиністом бурової установки, ОСОБА_1 за даними санітарно-гігієнічної характеристики його умов праці, яка підготовлена Саксаганською райСЕС №2/2-491 від 03.03.2008 року, також підпадав під вплив пилу, концентрація якого перевищувала ГДК (а.с.11 зворот).

В пункті 17 Акту визначено причини виникнення професійного захворювання - робота на протязі 22 років 10 місяців в умовах шкідливої дії пилу (а.с.11 зворот).

Особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи - керівництво шахт ім. Кірова №1 та №2 імені Артема РУ ім. Кірова ВО «Кривбассруда» та ДП «РУ ім. Кірова», ТОВ «Інваріант», ТОВ «Стройуніверсал» під час роботи на них ОСОБА_1 (а.с.11 зворот).

Первинним висновком МСЕК від 03.09.2008 року ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 20% (хронічне обструктивне захворювання легень) з 01.09.2009 року, групу інвалідності не встановлено (а.с.26), висновком МСЕК від 23.09.2009 року підтверджено розмір втрати працездатності - 20% (хронічне обструктивне захворювання легень), групу інвалідності не встановлено (а.с.27).

Висновком МСЕК від 20.09.2011 року ОСОБА_1 встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 25% (ХОЗЛ) безстроково, групу інвалідності не встановлено (а.с.28).

У зв`язку з професійним захворюванням ОСОБА_1 проходив численні курси лікування з 02.07.2001 року по 20.07.2001 року, з 10.12.2001 року по 02.01.2002 року, з 24.09.2007 року по 09.10.2007 року, з 23.05.2008р. по 04.06.2008 року, з 06.04.2009 року по 20.04.2009 року, з 07.07.2009 року по 27.07.2009 року, з 24.06.2010 року по 13.07.2010 року, з 04.10.2010 року по 18.10.2010 року, з 16.12.2010 року по 25.12.2010 року, з 21.02.2011 року по 09.03.2011 року, з 15.06.2011 року по 29.06.2011 року, з 16.06.2016 року по 04.07.2016 року (а.с.12-25).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, зважаючи на те, що сторони перебували у трудових правовідносинах, професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, тому наявні підстави, передбачені статтями 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування роботодавцем працівнику моральної шкоди.

Відповідних висновків щодо застосування положень статей 153, 237-1 КЗпП України, 1167 ЦК України та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Верховний Суд також дійшов у постановах від 04 липня 2018 року у справі №219/9095/16-ц (касаційне провадження №61-4772св18), від 26 вересня 2018 року у справі №265/379/16 (касаційне провадження №61-5393св18), від 17 жовтня 2018 року у справі №210/4786/16 (касаційне провадження №61-8717св18), від 31 жовтня 2018 року №592/3565/17 (касаційне провадження №61-14410св18), від 05 грудня 2018 року №212/4799/17 (касаційне провадження №61-36931св18) від 19 грудня 2018 року у справі №219/5501/17 (касаційне провадження №61-1431св18), виклавши позицію про покладення обов`язку відшкодування моральної шкоди на роботодавця, з яким позивач перебував у трудових правовідносинах, з огляду на те, що професійне захворювання отримане позивачем під час виконання ним трудових обов`язків.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності,виду діяльності чи галузевої належності.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008 громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки актом розслідування профзахворювання встановлено зв`язок профзахворювання позивача з виробництвом.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є правонаступником РУ ім. Кірова, оскільки ДП «Рудоуправління імені Кірова» було ліквідовано.

Так, наказом Державного комітету промислової політики України №20 від 22 січня 2001 року та Статутом №613-139 визначено, що Державне підприємство «Рудоуправління ім. Кірова» є правонаступником всіх майнових та немайнових прав і обов`язків Дочірнього підприємства «Державне рудоуправління ім. Кірова» та згідно з п.п.1.1-2.2 наказу Державного комітету Промислової політики України №165 від 19.04.2001р. «Про подальшу реструктуризацію РУ «ім. Кірова»» майно державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», зокрема, шахта ім. Артема, на якій позивач працював, було передане на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

01.07.1975 року промислове об`єднання «Кривбасруда» (згідно з постановою Ради Міністрів УРСР від 18.04.1975 року за №194 та наказом по Мінчормету СРСР від 12.06.1975 року за №430) реорганізовано у Виробниче об`єднання, до складу якого увійшли всі Рудоуправління на правах виробничих структурних одиниць.

Станом на 01.01.1978 року до складу ВО «Кривбасруда» входило 10 Рудоуправлінь. Рудоуправління «Інгулець» наказом Міністерства чорної металургії УРСР від 01.09.1977 року передано до складу Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату.

01.01.1988 року на виконання наказів Мінчормету СРСР від 16.11.1987 року за №1015 і ГПО «Южруда» від 13.10.1987 року за №2 на базі Рудоуправлінь імені: Леніна, Р.Люксембург, ХХ партз`їзду, Фрунзе, Дзержинського, Ілліча створено три Виробничі одиниці: РУ ім. Леніна, РУ ім. ХХ партз`їзду, РУ ім. Дзержинського.

Так, у 1989 році Рудоуправління ім. Кірова вийшло зі складу ВО «Кривбасруда» та стало самостійною юридичною особою - Рудоуправління ім. Кірова ДВО «Південруда» ММ УРСР, яке в наступному підпорядковувалось Мінпромполітики України.

Відповідно до спільного наказу Мінпромполітики України та Фонду держмайна №65/322 від 22.02.1999 року Рудоуправління ім. Кірова Мінпромполітики України перейменоване у Дочірнє підприємство «Державне рудоуправління ім. Кірова» ДАК Укрудпром.

28 грудня 2000 року на підставі спільного наказу Мінпромполітики України та Фонду держмайна Дочірнє підприємство «Державне рудоуправління ім. Кірова» ДАК Укрудпром реорганізоване у Державне Рудоуправління імені Кірова.

30.03.2001 року Державним комітетом Промислової політики України було видано Наказ №135 від 30.03.2001 року «Про створення робочої групи з питань приєднання окремих виробничих потужностей РУ ім. Кірова до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», згідно якого на робочу комісію було покладено обов`язки щодо розгляду питань, пов`язаних з передачею основних фондів та виробничих потужностей державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», в тому числі й питань дебіторської та кредиторської заборгованості, заборгованості рудоуправління з нарахованих регресних позовів, заробітної плати та інших виплат.

Згідно з п.п.1.1-2.2 наказу Державного комітету Промислової політики України №165 від 19.04.2001 року «Про подальшу реструктуризацію РУ «ім. Кірова»» майно державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» передане на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» для збільшення його статутного фонду та створення на його базі шахтоуправління з підземного видобутку руди на правах структурного підрозділу комбінату та проведена інвентаризація РУ ім. Кірова по всіх статтях балансу станом на 01.04.2001 року.

П.п.3.1-3.2 розділу 3 вказаного Наказу було передбачено створення комісії з прийому-передачі основних фондів та інших статей балансу РУ ім. Кірова на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь»; забезпечення прийому-передачі основних фондів та інших статей балансу РУ ім. Кірова станом на 01.05.2001 року, які передаються до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь».

Відповідно до Додатку №1 до Наказу №165 від 19.04.2001 року «Укрупнений перелік об`єктів та виробничих потужностей РУ ім. Кірова, що підлягають передачі на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», шахта «Північна», на якій працював позивач на момент отримання ним професійного захворювання, відійшла до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь».

Згідно ст.37 ЦК України, в редакції 1963 року, при злитті і поділі юридичних осіб (права і обов`язки) переходять до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права та обов`язки) переходять до останньої.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону СРСР «Про державне підприємство (об`єднання)» (в редакції, що діяла станом на 09.01.1990 року) об`єднання, незалежно від територіального розташування структурних одиниць і самостійних підприємств, що входять до його складу, функціонує як єдиний виробничо-господарський комплекс, забезпечує органічне поєднання інтересів розвитку галузей і територій. Воно здійснює свою діяльність на основі єдиного плану і балансу.

Тобто, на момент передачі до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» майна державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» закон передбачав перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої з моменту переходу майна особи від однієї особи до іншої.

З огляду на вищезазначене, відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є правонаступником РУ імені Кірова та особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з професійним захворюванням встановлений, оскільки позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, що вимагає додаткових зусиль для організації життя.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням вказаних фактичних даних у справі, правових норм, які підлягають застосуванню, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах майже 19 років 5 місяців на підприємстві відповідача (тобто 85 % від загального стажу в умовах впливу шкідливих факторів), роботу позивача у шкідливих умовах на інших підприємствах, ступінь втрати працездатності, характер, інтенсивність і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, необхідність прикладати значні зусилля для продовження активного життя, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 80 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить у зв`язку з профзахворюванням, а в задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 840,80грн.

Враховуючи викладене, керуючись рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року, ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 60, 88, 137, 213-215 ЦПК України, ст.ст.173, 237-1 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я - 80 000,00 гривень (вісімдесят тисяч гривень 00 коп.) без утримання податків, зборів та інших платежів.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () в дохід держави судовий збір в сумі 840,80грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокппНОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», (), юридична адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1.

Суддя: Н. Ю. Вікторович