Провадження №2-о/523/484/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_2 є її рідним сином та власником ј частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає та вимагає сплати грошових коштів за належну йому частку в квартирі. Заявник також зазначає, що кошти в розмірі 10 000 доларів США йому вже були виплачені, однак, він продовжує їх вимагати та з цих підстав почав вчиняти домашнє насильство, що підтверджується постановами Суворовського районного суду м. Одеси. У зв`язку з викладеним, заявник просить видати на 6 місяців обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись на відстань 300 м., до місць проживання та перебування ОСОБА_1 , а саме до квартири АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_3 ; вести телефонні розмови або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності у зв`язку з поганим самопочуттям, в заяві зазначила, що вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.21).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.22).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Судом заслухані пояснення свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 .

Дослідивши заяву, заслухавши пояснення свідків, проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження заявлених вимог, в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Правовідносини, що склалися між учасниками справи, регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей закон визначає організаційно-правові засади запобігання домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, моржування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 . ОСОБА_2 належить ј частини а ОСОБА_5 - ѕ частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.4).

Заявник зазначає, що разом із заявником не проживає багато років, однак протягом останніх років ОСОБА_2 почав переслідувати її, вчиняти сварки з нецензурною лайкою та погрозами доведення до смерті, вимагати гроші.

Як доказ вчинення домашнього насильства в сім`ї заявник посилається на постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2019 року, 11.12.2019 року, згідно яких ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.8-9).

Також, заявником надано копію рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року (справа № 523/19288/19) відповідно до якого ОСОБА_2 вже встановлювався обмежувальний припис на строк до 6 місяців (а.с.10-11), та рішення суду про продовження дії обмежувального припису (а.с.12-13).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що за адресою: АДРЕСА_4 проживає 43 роки та стільки ж років особисто знайома із заявницею ОСОБА_1 , особисто бачила як син заявника ображав батьків, протягував руки, погрожував фізичною розправою, вимагав гроші, також пояснила, що постійно його бачить в нетверезому вигляді та він особисто при ній говорив, що мати доб`є та зведе сестру. Останній раз погрожував матері та сестрі на поминальному вечорі після смерті чоловіка заявниці.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що за адресою: АДРЕСА_4 проживає з 2001 року та з цього часу знає сім`ю ОСОБА_6 . Пояснила, що протягом останнього року знає коли саме ОСОБА_7 приходить до квартири заявниці, оскільки саме тоді чує сварки та лайки. ОСОБА_1 дуже болісно сприймає сварки із сином, їй соромно перед сусідами що вони це чують.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що заінтересована особа - ОСОБА_2 є її рідним братом. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_8 , та через декілька днів брат приїхав додому де вона проживає разом з матір`ю щоб ділити спадщину після смерті батька та погрожував їм обом фізичною розправою. Пояснила, що після сварок із братом мати страждає на підвищення тиску, та в неї почались проблеми з нервовою системою. Брат зустрічає їх з матір`ю на вулиці і погрожує, через, що мати постійно викликає швидку допомогу. Мати дуже боїться неадекватної поведінки сина.

Під час вирішення вимог щодо видачі обмежувального припису суд встановлює, чи є зазначені заявником в обґрунтування заявлених вимог правовідносини такими, що регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та дає їм оцінку на предмет того, чи є зазначені обставини проявом домашнього насильства, а також чи є потреба вживати заходів, щоб запобігти домашньому насильству в подальшому.

Відповідно до п. 7, 9 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що ОСОБА_2 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч. 1.2 ст. 173-2 КУпАП, вчиняє відносно заявника психологічне насильство та що у суду є підстави застосувати положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також в засіданні було встановлено факт погроз розправою заявниці на вулиці, інших громадських місцях і закладах. Суд також встановив ризики настання будь-якого насильства з боку заінтересованої особи стосовно заявника в майбутньому.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України часники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

При цьому, слід зазначити, що згідно з положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

З наданих в судовому засіданні пояснень учасників справи вбачається наявність конфлікту між заявником та заінтересованою особою. Стосунки між ними напружені і неприязні. Між ними виникають сварки. Оскільки образливі слова, погрози були направлені на ігнорування почуттів заявниці , які вона сприймала як реальні, що свідчить про вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства в сім`ї по відношенню до матері.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та дослідженні докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження в ході вирішення заяви, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, свідками чого стали донька заявниці та інші сторонні особи, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 , як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Беручи до уваги факти встановлені під час розгляду справи, суд зважає на високий рівень вірогідності продовження чи триваючого вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведений нею у заяві вид обмежувального припису буде забезпечувати дієвий та ефективний захист її від кривдника.

З урахування викладеного та керуючись ст.ст. 4, 9, 12, 89, 90, 211, 263-265, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді: заборони строком на 6 місяців ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись на відстань 300 метрів до місць проживання та перебування ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_3 ; вести телефонні розмови або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.12.2020 р.

Суддя: