КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/5044/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Заставенко М.О.
У Х В А Л А

13 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

у с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, 03.02.2020 року представник позивача направив апеляційну скаргу, яка містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що представник позивача не був присутнім під час проголошення рішення, а копію оскаржуваного судового рішення було отримано 20.01.2020 року. На підтвердження вказаної обставини представником позивача надано світлокопію з копії першої сторінки оскаржуваного рішення, на якому міститься відтиск штампу Департаменту вхідної кореспонденції позивача з датою «20 січня 2020», без зазначення вхідного номеру ( а.с. 70).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.02.2020 року, підстави пропуску строку, вказані позивачем, визнані не поважними, оскільки докази щодо фактичного отримання копії рішення, судом визнані неналежними.

Апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано заявнику вказати інші підстави для поновлення строку, тобто надати інші докази на підтвердження, заявленої ним обставини, роз`яснивши позивачу, що в разі неподання інших доказів або якщо вони будуть визнані судом неналежними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

11.03.2020 року до суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано копію поштового конверту та даними з Укрпошти. При цьому позивачем зазначено, що копія супровідного листа була відсутня у конверті.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. 6 ст. 80 ЦПК).

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи надані позивачем докази, на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд не може визнати їх належними, оскільки наданий позивачем поштовий конверт не містить інформації, що в ньому знаходилась саме копія оскаржуваного рішення суду, ухваленого в даній справі.

Зазначаючи про те, що у конверті був відсутній супровідний лист, яким направлялась копія оскаржуваного рішення, позивач будь-яких доказів зазначеному не надав ( акт Департаменту вхідної кореспонденції позивача), як і не надав витяг з журналу вхідної кореспонденції, у якому був би зафіксований факт та дата надходження копії оскаржуваного рішення суду.

Зважаючи на викладене, наданапозивачем копія конверта не може бути достовірним доказом на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення суду, оскільки частина 6 статті 81 ЦПК України забороняє здійснювати доказування через припущення, тобто твердження, які самі по собі потребують доведення.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до норм процесуального права поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року ухваленого в даній справі надіслано судом: 11.12.2019, зареєстровано:12.12.2019, а оприлюднено:13.12.2019.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, щосуд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків ( п. 41) .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що за вказаних заявником підстав, строк на апеляційне оскарження не може бути поновлений, оскільки вони не виправдовують втручання у принцип res judicata - принцип остаточності рішень суду.

При цьому суд ураховує, що про розгляд справи 21.11.2019 року позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про отримання судової повістки ( а.с.54), а з 13.12.2019 року у позивача була об`єктивна можливість дізнатись про результати розгляду ініційованого ним позову.

Отже, наведені позивачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки вони не вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 358 суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя : А.О. Чобіток