провадження 2/201/500/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживача, зобов`язання замінити придбаний товар, стягнення грошових коштів, моральної шкоди та витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 листопада 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Комфі Трейд» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії по заміні товару, стягнення неустойки і моральної шкоди та витрат, позовні вимоги доповнювалися і уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах посилається на те, що вона 29 квітня 2018 року придбала в магазині ТОВ «Комфі Трейд» очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 вартістю 4 200 грн., що підтверджується видатковою накладною № 6588215 від 29 квітня 2018 року. 21 липня 2018 року очищувач Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 (далі по тексту кондиціонер) вийшов з ладу, і так як він перебуває на гарантійному терміні - позивачка одразу ж звернулася до магазину ТОВ «Комфі Трейд» за адресою : м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4 та передала його по Акту прийому-передачі менеджеру з ремонту техніки ОСОБА_2 як представнику ТОВ «Комфі Трейд», що підтверджується Актом прийому-передачі датованого 21 липня 2018 року. Як повідомила позивача менеджер з ремонту техніки ОСОБА_2 , кондиціонер буде направлено до сервісного центру 21 липня 2018 року і потрібно чекати смс на свій номер телефону коли його потрібно прийти за ним і забрати його. Тричі, як стверджує позивач, вона зверталась до магазину ТОВ «Комфі Трейд», щоб запитати, коли можна забрати вказаний кондиціонер, однак там їй знову сказали чекати смс на телефон. Довгий термін смс не приходила, 18 вересня 2018 року вона знову навідалася після роботи до ТОВ «Комфі Трейд» за адресою : м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4, де їй повідомили, що кондиціонер є, він готовий, забирайте його. При перевірці даного товару менеджер з ремонту техніки ОСОБА_2 неодноразово намагалась запустити в роботу кондиціонер - нічого не працювало, так і не вмикалась підсвітка, не запускались режими. На вимогу позивача до цього менеджера з ремонту техніки надати Акт виконаних робіт, щоб побачити, що ремонтувалось, однак остання не змогла надати жодних документів з приводу ремонту. Позивачу, як споживачу, не зрозуміло, які дії проводились з приводу ремонту, оскільки кондиціонер як не працював коли вона його передала в цей магазин, так і не запрацював після ремонту. Таким чином товар виявився не ремонтопридатним. Тому позивач відмовилась отримувати не працюючий товар, жодних документів вона не підписувала.

Отже, товар на сьогоднішній перебуває в ТОВ «Комфі Трейд», на пропозицію позивача щодо відправки неробочого товару вдруге до цього чи іншого сервісного центру - їй запропонували забрати його взагалі. Тоді позивачка запропонувала відповідачу обміняти їй товар на такий же - їй відмовили; тоді вона запропонувала повернути кошти за сплачений товар - теж було відмовлено. 08 жовтня 2018 року на адресу відповідача позивач направила претензію однак письмової відповіді їй так і не надходило від відповідача. Станом на 26 листопада 2018 року товар їй так і не повернуто, жодних дій щодо мирного врегулювання спору не вчинено збоку відповідача. До того ж термін гарантійного обслуговування йде, а позивач з 21 липня 2018 року по 26 листопада 2018 року не користувалась кондиціонером в це й період. Позивач вважає, що з її сторони приймались всі можливі міри з приводу врегулювання даного витання.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 21 липня 2018 року сторони дійшли згоди, що вразі проведення гарантійного ремонту товару, строк його проведення не може перевищувати 31 робочий день з дати відправки товару в сервісний центр. Так, товар відправлено до сервісного центру було товар 24 липня 2018 року; таким чином 31 день закінчився 24 серпня 2018 року, тобто з 25 серпня 2018 року до 26 листопада 2018 року три місяці позивач не користується даним товаром, а отже має право на стягнення неустойки. Крім цього, дана ситуація призвела її до стресу на грунті переживань і психологічного перевантаження, що викликало нервове виснаження та психічну роздратованість, діями відповідача позивачу було причинено моральну шкоду, яка виразилася в сильних душевних хвилюваннях. Саме з вини відповідача вона не може використовувати придбаний нею товар, а саме: очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 за його цільовим призначенням з 21 липня 2018 року та до теперішнього часу. У літню спеку вона мусила обходитись без кондиціонера, і тому за наслідком обставин, які тривають по цей день вона просить стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

До теперішнього часу позивачу невідомі причини, з яких товар неможливо було використовувати, тобто конкретна несправність вказаного кондиціонера, відповідач не надав йому експертного висновку до теперішнього часу. На день звернення до суду позивачу відповідь надана не була, товар на новий не замінено, а куплений ним несправний товар відповідач продовжує утримувати у себе. Позивач вважає вказане неправомірним, йому завдана матеріальна шкода, він поніс збитки, а законом передбачені і штрафні санкції за невиконання умов договору. Наступні звернення до відповідача з питанням усунення вказаного (заміну неякісного товару на новий або повернення коштів) також ні до чого не призвели, відповідач в цьому відмовив (новий очисник повітря, кондиціонер надавали, але і він не працював), на її неодноразові звернення до відповідача з питанням повернення, виплати коштів відповідач свої зобов`язання не виконав. Позивачу завдані збитки та моральної шкоди. Позивач у своєму позові просила суд захистити її права як споживача, зобов`язати відповідача замінити їй неякісний товар на новий, стягнути неустойку і моральну шкоду та витрати, задовольнивши уточнений позов в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Комфі Трейд» в письмовому зверненні до суду позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно ОСОБА_1 29 квітня 2018 року придбала в магазині ТОВ «Комфі Трейд» очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 вартістю 4 200 грн., що підтверджується видатковою накладною № 6588215 від 29 квітня 2018 року. 21 липня 2018 року очищувач Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 (далі по тексту кондиціонер) вийшов з ладу, і так як він перебуває на гарантійному терміні - позивачка звернулася до магазину ТОВ «Комфі Трейд» за адресою : м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4 та передала його по Акту прийому-передачі менеджеру з ремонту техніки ОСОБА_2 як представнику ТОВ «Комфі Трейд», що підтверджується Актом прийому-передачі датованого 21 липня 2018 року. Після його ремонту 18 вересня 2018 року позивачу повідомили, що кондиціонер є, він готовий і їй потрібно його забрати. При перевірці даного товару позивача не влаштувала робота очищувача повітря, вона стала вимагати надати Акт виконаних робіт, оскільки кондиціонер, на її думку, не працював; оскільки вказаного акту на той час не була, позивач відмовилась отримувати товар, жодних документів вона не підписувала. Отже вони намагалися відремонтований товар повернути позивачу, але вона його не взяла, вони запропонували їй інший новий такий же товар, але вона відмовилася. По закону вони мають право повернути позивачу відремонтований товар, що вони робили. Протиправних дій в них не було. На письмові звернення позивача вони відповідали в передбаченому законом порядку і терміни. Все ним зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобов`язань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували, матеріальної чи моральної шкоди не завдавали. Позовні вимоги не доведені. Вважають позовні вимоги до них безпідставними і просили в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

З`ясувавши позицію та думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 29 квітня 2018 року придбала в магазині ТОВ «Комфі Трейд» очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 вартістю 4 200 грн., що підтверджується видатковою накладною № 6588215 від 29 квітня 2018 року.

21 липня 2018 року очищувач Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 (кондиціонер) вийшов з ладу, і так як він перебував на гарантійному терміні, позивачка звернулася до магазину ТОВ «Комфі Трейд» за адресою : м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4 та передала його по Акту прийому-передачі менеджеру з ремонту техніки ОСОБА_2 як представнику ТОВ «Комфі Трейд», що підтверджується Актом прийому-передачі датованого 21 липня 2018 року. Як повідомила цей менеджер з ремонту техніки ОСОБА_2 , кондиціонер буде направлено до сервісного центру 21 липня 2018 року і потрібно чекати смс на свій номер телефону коли його потрібно прийти за ним і забрати його. Тричі, як стверджує позивач, вона зверталась до магазину ТОВ «Комфі Трейд», щоб запитати, коли можна забрати вказаний кондиціонер, однак там їй знову сказали чекати смс на телефон. Смс не приходило і 18 вересня 2018 року позивач знову навідалася після роботи до ТОВ «Комфі Трейд» за адресою : м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4, де їй повідомили, що кондиціонер є, він готовий, його потрібно їй забрати. При перевірці даного товару менеджер з ремонту техніки ОСОБА_2 неодноразово намагалась запустити в роботу кондиціонер - нічого не працювало, так і не вмикалась підсвітка, не запускались режими. На вимогу позивача до менеджера з ремонту техніки ОСОБА_2 надати Акт виконаних робіт, щоб побачити, що ремонтувалось, однак остання не змогла надати жодних документів з приводу ремонту. Позивачу, як споживачу, не зрозуміло, які дії проводились з приводу ремонту, оскільки кондиціонер як не працював коли вона його передала в цей магазин, так і не запрацював після ремонту. Таким чином товар виявився не відремонтованим, тому позивач відмовилась отримувати не працюючий товар, жодних документів вона не підписувала.

Вказаний товар на сьогоднішній перебуває в ТОВ «Комфі Трейд». На пропозицію позивача щодо відправки неробочого товару вдруге до цього чи іншого сервісного центру - їй запропонували забрати його взагалі. Тоді позивачка запропонувала відповідачу обміняти їй товар на такий же - їй відмовили; тоді вона запропонувала повернути кошти за сплачений товар - теж було відмовлено. 08 жовтня 2018 року на адресу відповідача позивач направила претензію однак письмової відповіді їй так і не надходило від відповідача. Отже станом на 26 листопада 2018 року товар їй так і не повернуто, жодних дій щодо мирного врегулювання спору не вчинено збоку відповідача. До того ж термін гарантійного обслуговування йде, а позивач з 21 липня 2018 року по 26 листопада 2018 року не користувалась кондиціонером в це й період. Позивач вважає, що з її сторони приймались всі можливі міри з приводу врегулювання даного питання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції.

Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 21 липня 2018 року сторони дійшли згоди, що вразі проведення гарантійного ремонту товару, строк його проведення не може перевищувати 31 робочий день з дати відправки товару в сервісний центр. Так, товар відправлено до сервісного центру було товар 24 липня 2018 року; таким чином 31 день закінчився 24 серпня 2018 року, тобто з 25 серпня 2018 року до 26 листопада 2018 року три місяці позивач не користується даним товаром, а отже має право на стягнення неустойки. Розрахунок неустойки - 1 % від вартості товару. Вартість товару 4 200 грн. (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.) х 94 дні = З 948, 00 (три тисячі дев`ятсот сорок вісім гривень 00 коп.)

Крім цього, як стверджує позивач, дана ситуація призвела її до стресу на грунті переживань і психологічного перевантаження, що викликало нервове виснаження та психічну роздратованість, діями відповідача їй було причинено моральну шкоду, яка виразилася в сильних душевних хвилюваннях. Саме з вини відповідача вона не може використовувати придбаний нею товар, а саме: очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 за його цільовим призначенням з 21 липня 2018 року та до теперішнього часу. У літню спеку вона мусила обходитись без кондиціонера, і тому за наслідком обставин, які тривають по цей день вона просить стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167, 1172 ЦПК України, ч. 1 ст. 1209, ст. 1210 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини, а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) звільняється від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання (результатів робіт, послуг). Шкода, завдана внаслідок недоліків товарів, підлягає відшкодуванню, за вибором потерпілого, продавцем або виготовлювачем товару. Шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Шкода, завдана внаслідок ненадання повної чи достовірної інформації щодо властивостей і правил користування товаром, підлягає відшкодуванню відповідно до частини першої цієї статті.

До теперішнього часу позивачу невідомі причини, з яких товар неможливо було використовувати, тобто конкретна несправність вказаного кондиціонера, відповідач не надав йому експертного висновку до теперішнього часу. На день звернення до суду позивачу відповідь надана не була, товар на новий не замінено, а куплений ним несправний товар відповідач продовжує утримувати у себе. Позивач вважає вказане неправомірним, йому завдана матеріальна шкода, він поніс збитки, а законом передбачені і штрафні санкції за невиконання умов договору. Наступні звернення до відповідача з питанням усунення вказаного (заміну неякісного товару на новий або повернення коштів) також ні до чого не призвели, відповідач в цьому відмовив (новий очисник повітря, кондиціонер надавали, але і він не працював), на її неодноразові звернення до відповідача з питанням повернення, виплати коштів відповідач свої зобов`язання не виконав. У зв`язку з чим, необхідно зазначити, що ніякої «конфліктної ситуації» не було, мав місце тільки факт непрофесійного виконання своїх обов`язків та некваліфіковане надання послуг з боку відповідача. Виник спір, який в добровільному порядку не вирішено і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В наведеній статті законодавцем також визначено наступне: послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продавець суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; продукція будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Згідно з умовами ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

В даному випадку застосуванню підлягають норми цивільного законодавства, які регламентують виникнення цивільних прав і обов`язків на підставі саме договорів та інших правочинів.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Договір, який є чинним (дійсним), має обов`язкову силу не лише для сторін. Ним повинні керуватися й органи, які вирішують спори між сторонами цього договору, захищаючи їхні права та інтереси.

Виходячи з аналізу норм даної статті йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Тобто, у даному випадку, відповідач істотно порушив умови договору, а саме: відповідачем позивачу не були надані необхідні послуги, крім того, річ, яка була надана відповідачу для заміни, ремонту була зіпсована останнім. Позивач так і не отримала той товар, на який розраховував при покупці (який й досі знаходиться у відповідача), а також жодної компенсації його вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зазначене положення було повністю проігнороване співробітниками відповідача.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Положення щодо прав покупців на отримання товару належної якості, яка гарантується продавцем закріплено у статтях 673 та 675 ЦК України. Згідно частини 1 статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає вимогам договору купівлі - продажу. Відповідно ч. 1 статті 675 ЦК України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення і відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі - продажу, а частина 2 цієї статті встановлює, що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Правові наслідки передання товару неналежної якості та права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості визначені також статтями 678 ЦК України та і статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 1, 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ст. 6 Закону продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно ст. 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частішою першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред`явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті.

Згідно статті 9 Закону при придбанні товару належної якості споживач має право: обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, але лише протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не був оголошений продавцем.

Згідно ст. 21, 22 Закону крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Позивач ОСОБА_1 29 квітня 2018 року придбала в магазині ТОВ «Комфі Трейд» очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 вартістю 4 200 грн. 21 липня 2018 року вказаний очищувач Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 (кондиціонер) вийшов з ладу, позивачка звернулася до магазину ТОВ «Комфі Трейд» за адресою : м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4 та передала його по Акту прийому-передачі менеджеру з ремонту техніки ОСОБА_2 як представнику ТОВ «Комфі Трейд», що підтверджується Актом прийому-передачі датованого 21 липня 2018 року. 18 вересня 2018 року позивач черговий раз знову прийшла до ТОВ «Комфі Трейд» за адресою : м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4, де їй повідомили, що кондиціонер є, він готовий, його потрібно їй забрати. При перевірці даного товару менеджер з ремонту техніки ОСОБА_2 неодноразово намагалась запустити в роботу кондиціонер - нічого не працювало, так і не вмикалась підсвітка, не запускались режими. На вимогу позивача до менеджера з ремонту техніки ОСОБА_2 надати Акт виконаних робіт, щоб побачити, що ремонтувалось, однак остання не змогла надати жодних документів з приводу ремонту, очищувач як не працював коли позивач його передала в цей магазин, так і не запрацював після ремонту. Таким чином товар виявився не відремонтованим, тому позивач відмовилась отримувати не працюючий товар, жодних документів вона не підписувала. Вказаний товар на сьогоднішній перебуває в ТОВ «Комфі Трейд». Відповідач не здійснив дій, пов`язаних з виконанням зобов`язань стосовно заміни несправного товару на новий, виплати неустойки в розмірі одного відсотка вартості товару за кожен день затримки.

Порядок відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди передбачений нормами ЦК України, зокрема ст. ст. 1166, 1167, якими реалізовується принцип особистої відповідальності та передбачається вина, як умова відповідальності. В силу встановленої законом презумпції вини особи, що заподіяла збитки, на неї покладається обов`язок доведення своєї невинуватості. Відповідальність за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України настає, якщо збитки причино пов`язані з протиправною поведінкою. Питання ж протиправної поведінки вирішується з дотриманням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та адміністративного судочинства.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стосовно моральної шкоди необхідно зазначити наступне: по-перше, придбаваючи очищувач повітря у відповідача позивач не міг навіть уявити, що цей товар буде неякісним і він не матиме можливості користуватися ним за призначенням в подальшому, крім того, що йому взагалі не повернуть його товар (в передбаченому порядку з гарантією, висновком експерта та інш.), по-друге, що персонал торгівельного центру «Комфі» (де було придбано вказаний товар) виявиться некоректним та непрофесійним ( в них не працював очищувач навіть після ремонту), по-третє, звертаючись тривалий час до представників відповідача, позивача так і не отримав допомоги та захисту своїх порушених прав.

Відповідно до п. 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав .

Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років.

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі.

При таких обставинах суд вважає, що вимоги про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії, моральної шкоди є обґрунтованими.

Статтею 1166 ЦК України встановлено право особи на відшкодування у повному обсязі майнової шкоди, завданої неправомірними діями особистому немайновому праву. Цією ж статтею на особу, яка завдала шкоди покладено обов`язок відшкодувати її у повному обсязі.

В судовому засіданні знайшли своє об`єктивне підтвердження неправомірні дії відповідача стосовно позивача та завдання цими діями шкоди правам позивача, а тому на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати її замінити товар на новий у повному обсязі.

Крім матеріальної шкоди позивачу була завдана і моральна шкода, що полягає в наступному: на час вищезазначених (спірні відносини з відповідачем і порушення останнім закону тривалий час) позивач вимушений був відмовитись від звичного способу життя, він не мав можливості нормально спілкуватись зі своєю родиною. Усвідомлення того факту, що через нього (позивача) його близькі та рідні вимушені змінити уклад свого життя, вживати додаткових зусиль і позбавити себе нормального відпочинку постійно пригнічувало і продовжує пригнічувати позивача; сам факт грубого порушення закону відповідачем викликало не лише фізичну, але й душевну біль і завдало душевної травми; особиста вимушена бездіяльність та безпомічність також спричиняли моральні страждання позивачу, оскільки за складом характеру і стилем життя позивач активна людина, а в результаті неправомірних дій відповідача вимушений був на деякий час припинити своє спілкування із знайомими та друзями, колегами по роботі; відношення відповідача до скоєного ним, який не тільки не робить ні чого для відшкодування завданої шкоди, але й не визнає в повному обсязі своєї вини у скоєному і на протязі вже тривалого часу.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З викладеного видно, що позивачу неправомірними діями завдавача шкоди - відповідача завдано моральної шкоди за кожною з підстав встановлених законодавцем. Суд вважає можливим задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з вказаного відповідача на користь позивача понесені ним витрати та витрати на судовий збір повністю.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що вказаний відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань або неправомірності стосовно нього є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги не визнання вказаним відповідачем позовних вимог в частині їх обгрунтованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та зобов`язати відповідача ТОВ «Комфі Трейд» замінити позивачу ОСОБА_1 очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 на аналогічний товар тієї ж марки, стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 неустойку за період з 25 серпня 2018 року по 26 листопада 2018 року (до подачі позову) в сумі 3 948 грн., моральну шкоду в сумі 1 000 грн., поштові витрати в сумі 61 грн. 80 коп., а всього 5 009 грн. 80 коп., а також стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» на користь держави судовий збір в сумі 1 409 грн. 60 коп.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення неустойки і моральної шкоди та витрат ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 42, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 1, 4-10, 12, 13, 15, 19, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 15, 16, 22, 23, 184, 202, 509, 526, 530, 551, 673, 675, 678, 680, 708, 711, 901, 906, 1209, 1210, 1166, 1167 ЦК України, ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» замінити позивачу ОСОБА_1 очищувач повітря Neoclima MP 20 заводський номер SN: NM 275 на аналогічний товар тієї ж марки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 неустойку за період з 25 серпня 2018 року по 26 листопада 2018 року (до подачі позову) в сумі 3 948 грн., моральну шкоду в сумі 1 000 грн., поштові витрати в сумі 61 грн. 80 коп., а всього 5 009 грн. 80 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на користь держави судовий збір в сумі 1 409 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 17 березня 2020 року.

Суддя -