ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №583/2934/20

Номер провадження 22-ц/816/2314/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2020 року в складі судді Сидоренка Р.В., ухваленого у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь надмірно отримані кошти у вигляді житлової субсидії в розмірі 7396 грн. 18 коп. та понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.11.2019 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви про призначення житлової субсидії позивач додала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, в якій зазначила 2 осів (себе та неповнолітню дитину), а також площу житла для призначення житлової субсидії 48,7 кв.м. Також, до заяви відповідач додала копію свого паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання від 16.05.2018 року № 15-13/1721. З жовтня 2019 року відповідачу було призначено житлову субсидію. Вказує, що при проведенні вибіркової перевірки достовірності інформації наданої одержувачем субсидії, встановлено, що за адресою житла по АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи, про що відповідачем при зверненні за субсидією не було повідомлено. В результаті надання відповідачем недостовірної інформації, за період з 01.10.2019 по 30.04.2020 року остання неправомірно отримала житлову субсидію в розмірі 7396 грн. 18 коп., які вона станом на день звернення до суду з позовом не повернула, хоча має повернути їх до бюджету. Вказує, що у житлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є фактично два власники між яким укладено договір конкретного користування, який не впливає на порядок призначення житлової субсидії або порядок реєстрації місця проживання фізичної особи. Зазначає, що місце проживання особи не може бути зареєстрованим в літній кухні, а лише за адресою жилого дому.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з родиною проживає в окремому житловому приміщенні, що розташоване за однією адресою з житловим будинком, яким користується інша особа, а саме: ОСОБА_2 . Позивачем не доведено того, що відповідач на час подання декларації на отримання субсидії на відшкодування витрат з оплати житлово-комунальних послуг була обізнана про реєстрацію інших осіб у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає родина ОСОБА_2 , та діяла недобросовісно при поданні заяви на отримання субсидії.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що при зверненні за субсидією з документами, 19.11.2019 року відповідачем подано недостовірні дані про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, що вплинуло на визначення права на призначення житлової субсидії та її розмір. Зазначає, що відповідач відмовилась повертати отримані неправомірно грошові кошти у вигляді призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2019 року по 30.04.2020 року в сумі 7396 грн. 18 коп., оскільки вона, разом із своєю сім`єю проживає в літній кухні на підставі договору конкретного користування. Вказує, що суд не звернув увагу на те, що житлова субсидія призначається лише на житлове приміщення та не призначається на літню кухню. Договором конкретного користування від 20.06.2013 року врегульовано відносини користування майном між співвласниками, що не впливає на порядок призначення житлової субсидії. Крім того, позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з нею та її дочкою зареєстровано чотири особи, а не дві, як зазначила в своїй декларації відповідач. Звертаючись за призначенням житлової субсидії відповідач зазначила в заяві площу житла 48,7 кв.м, яка відповідає площі житлового будинку, а не літньої кухні, що свідчить про обізнаність відповідача тієї обставини, що житлова субсидія може призначатися лише на житловий будинок, а не на літню кухню. Зазначає, що законодавством не передбачено наявність вини або доведення обізнаності одержувача житлової субсидії щодо задекларованих даних, як підставу для повернення надміру отриманих коштів житлової субсидії, оскільки правові норми передбачають відповідальність без вини, що властиві не договірним зобов`язанням. Вказує, що ним доведено факт подання відповідачкою неправдивих та недостовірних даних про кількість зареєстрованих осіб, що підтверджено документами. Крім того, отримані відповідачем кошти житлової субсидії є безпідставно набутими та підлягають поверненню, а п. 1ч. 1 ст. 1215 ЦК України до переліку коштів, які підлягають поверненню не включає кошти житлової субсидії.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Представник позивача в судове засідання не прибув, але у зверненні до суду просив розглянути справу без участі їх представника.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, підтвердив, що фактичне користування послугами газопостачання і електроенергії відбувається за показниками самостійних приладів обліку і за окремими особовими рахунками, відкритими на ім`я матері відповідача, як співвласника частки будинку.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.11.2019 року ОСОБА_1 подала до Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради заяву про призначення субсидії для відшкодування житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній заяві вона зазначила, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг, що перевищує 50 тис. гривень), вона зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, що підтверджується її особистим підписом. Разом із заявою про призначення житлової субсидії, ОСОБА_1 подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в розділі І якої вказала, що до складу домогосподарства входить вона та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В розділі ІІ даної декларації відповідачка зазначила, що до складу її сім`ї також входить ОСОБА_4 , який за вищевказаною адресою не зареєстрований. Також, ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила те, що усвідомлює, що в разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання і в такому разі зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії.

Рішенням управління соціального захисту населення Охтирської міської ради від 08.01.2020 року ОСОБА_1 призначено грошову безготівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2019 року по квітень 2020 року щомісячно в сумі 593,73 грн. З довідки відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 20.05.2020 року № 15-10/1528 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 з 15.05.2017 року, ОСОБА_3 з 15.08.2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 12.08.2015 року.

27.05.2020 року управління соціального захисту населення Охтирської міської ради звернулося до відповідачки з повідомленням № 55 про повернення житлової субсидії та в загальному розмірі 7396,18 грн. У відповідь на повідомлення № 55 завою від 17.06.2020 року ОСОБА_1 відмовилась повернути нараховану субсидію в сумі 7396,18 грн., у зв`язку з безпідставністю вказаної вимоги, про що було повідомлено позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата та добросовісність набувача презюмуються.

Таким чином, законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, має довести позивач.

Механізм призначення житлової субсидії населенню врегульовано Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.101995 року «Про спрощення порядку надання населенню житлових субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу» із послідуючими змінами (далі Положення, але в редакції на день подання заяви про призначення житлової субсидії).

Відповідно до п. 3 Положення житловою субсидією є безповоротна адресна державна соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з п. 22 Положення житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Пунктом 24 Положення визначено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають).

З матеріалів справи вбачається, що власниками житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (мати відповідача). Також матеріалами справи підтверджується, що дійсно у вказаному будинку разом з позивачем та її донькою зареєстровано 4 особи, а саме: ОСОБА_1 з 15.05.2017 року, ОСОБА_3 з 15.08.2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 12.08.2015 року.

Водночас, 12.06.2013 року між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено посвідчений нотаріусом договір конкретного користування, відповідно до якого, в користування до ОСОБА_2 перейшли: житловий будинок, літера «А-1ж», з прибудовою «а», «аІІ» та 1/2 частина сараю права сторона літери «Б», з гаражем «б», гараж, літера «Г», земельна ділянка огород з лівої сторони. До ОСОБА_6 в користування перейшли будівля літньої кухні, літера «В», з прибудовою «аІ», прибудовою «вІ» та 1/2 частина сараю літери «Б» ліва сторона з погрібом «п.г», земельна ділянка огород з правої сторони.

Крім того, з розрахунку субсидії на ЖКП до заяви № 022856, що надана до суду позивачем вбачається, що останнім було призначено позивачу житлову субсидію на опалювальний сезон з жовтня 2019 по квітень 2020 року в розмірі 593 грн. 73 коп., з яких: за послуги ТОВ «Сумигаз Збут» - 530 грн.35 коп., за послуги ТОВ «Енера Суми» - 63 грн. 38 коп. Разом з цим, довідкою АТ «Сумигаз» підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито два особових рахунки на ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Отже, ствердження представника про те, що фактичне використання газу та електроенергії відповідачем відбувається окремо і обліковується приладами обліку, а нарахування сум до оплати за споживання газу та електроенергії здійснюється за самостійними особовими рахунками підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене та враховуючи наявність у власників житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 нотаріально посвідченого договору конкретного користування та відокремлених особових рахунків по сплаті комунальних послуг, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що фактично відповідач ОСОБА_1 , разом із своєю донькою ОСОБА_3 та чоловіком ОСОБА_4 відокремлено проживають та ведуть відокремлене господарство від родини ОСОБА_7 , які зареєстровані у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відокремлено сплачують рахунки за нараховані їм комунальні послуги, а тому родина ОСОБА_7 не входить до складу домогосподарства ОСОБА_8 .

Колегія суддів відхиляє доводи, що викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що оскільки житлова субсидія призначається лише на житлове приміщення та не призначається на літню кухню то позивач з огляду на кількість зареєстрованих в житловому приміщенні осіб не мала права на призначення житлової субсидії, з огляду на те, що вказані посилання відповідача не свідчать про недобросовісність дій відповідача, оскільки пунктом 15 Положення визначено, що за наявності умов, зазначених у пункті 14 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії з урахуванням конкретних обставин, що склалися, крім випадків, зазначених у підпункті 1 (за винятком житлових приміщень (будинків), на які оформлено два і більше окремі особові рахунки, за умови, що опалювана площа частини житлового приміщення кожного домогосподарства, на яку призначається субсидія, не перевищує 120 кв. метрів для квартири, 200 кв. метрів для індивідуального будинку, а також житлових приміщень, якими забезпечено за рахунок державного чи місцевого бюджету осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, які пересуваються на візках) і підпункті 7 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

За таких умов, колегія суддів приходить до висновку, що фактично, наявність відокремлених особових рахунків по сплаті комунальних послуг між родинами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свідчить про добросовісність відображення відповідачем в декларації членів сім`ї домогосподарства та створює юридичні передумови для розгляду питання щодо прийняття рішення про призначення субсидії відповідачу шляхом його розгляду на засіданні комісії з прийняттям відповідного рішення. Разом з цим, позивач, не надав до суду доказів передання документів для вирішення питання призначення ОСОБА_1 житлової субсидії на розгляд комісії та винесення останньою відмови у призначенні вказаної субсидії.

З огляду на те, що при вирішенні спору не було встановлено, що позивач (платник грошових коштів) довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів), то підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії немає.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, відсутність умислу в її діях щодо навмисного подання інформації про меншу кількість зареєстрованих у будинку осіб, не наведення управлінням підстав за яких відповідач на мала права на отримання субсидії, за якою вона звернулася, надавши усі необхідні документи визначені Положенням, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що примусове повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 7396 грн. 18 коп., може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко