Справа № 337/3904/20
Провадження № 2/337/1853/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І. Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді: грошових вкладів в АТ КБ «Приватбанк», 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області.

За життя, 20.03.2019 року, спадкодавцем ОСОБА_3 , було складено заповіт на ім`я позивача.

Зі змісту заповіту ОСОБА_3 залишила заповідальне розпорядження яким усе моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_1 .

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є позивач, як її син та її чоловік ОСОБА_2 . Інших спадкоємців першої черги немає.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, оскільки ніхто не звернувся із заявою про прийняття спадщини.

З матір`ю були зареєстровані за різними адресами, хоч фактично проживав разом з батьками.

У вересні 2020 року батько в одній з книжок у квартирі, знайшов заповіт, складений матір`ю на ім`я позивача.

Батько повідомив про те, що він знайшов документ і позивач дізнався, що має право на спадкування не лише за законом, але й за заповітом.

Оскільки мати, складанням заповіту, висловила своє волевиявлення щодо належного їй майна, він бажає здійснити спадкування саме за заповітом, а не за законом.

Після того, як батько знайшов документи, позивач звернувся до нотаріуса, щоб отримати роз`яснення, чи продовжиться строк на прийняття спадщини через карантин. Нотаріус повідомила, що законодавством не передбачено продовження строку на прийняття спадщини, а питання про визначення додаткового строку на подання такої заяви відноситься до виключної компетенції суду.

Окрім того, внаслідок введення карантину, протягом тривалого часу, який співпадав зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини, було ускладнена можливість отримання консультацій нотаріуса, тому що нотаріальні контори працювали в закритому режимі.

Просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2020 року, відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2020 року витребувано від Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори відомості про те, чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та витребувано відомості про чинність заповіту, складеного ОСОБА_3 , на момент її смерті.

02.11.2020 року, ухвалою суду, підготовче провадження було закрито, і справа призначена до розгляду.

18.11.2020 року, до суду, на виконання ухвали суду від 02.11.2020 року, надійшли матеріали від Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнає у повному обсязі.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 792, Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 25.10.2019 року.

Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкова маса склала, у тому числі: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3821 га, яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області; грошові вклади в АТ КБ «Приватбанк».

Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , спадкоємцями за законом першої черги, є позивач ОСОБА_1 , як син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.11), та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.15).

Інших спадкоємців, судом не встановлено.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову він неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 13 березня 2020 року, справа № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року, справа № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19.

Відповідно до заповіту від 20.03.2019 року, ОСОБА_3 , залишила заповідальне розпорядження, за яким усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1

Заповіт посвідчено державним нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори Федченко О.О., та зареєстрований в реєстрі за № 1-324(а.с.19).

Відповідно до матеріалів які надійшли до суду від Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , до нотаріальної контори спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до тверджень позивача, які не спростовані, про наявність заповіту він дізнався у вересні 2020 року, від батька.

Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення прав позивача на спадкування, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст. 1272 ЦК України визначивши його у три місяці.

Керуючись ст. 89, 206, 229, 247, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу.

На рішення може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд, протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 16.12.2020 року.

Суддя: