Справа № 169/774/17
Провадження № 2/169/28/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря Ганюк З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 17 серпня 2017 року з будинку за місцем його проживання, що по АДРЕСА_1 було викрадено ноутбук марки ACER. За цим фактом він звернувся з заявою до Турійського відділення поліції Володимир - Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - Турійське ВП Володимир - Волинського ВП ГУНП у Волинській області), та в ході розшукових заходів було встановлено, що крадіжку ноутбука вчинив малолітній син відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30 серпня 2017 року слідчий Турійського ВП Володимир - Волинського ВП ГУНП у Волинській області Дяков Д.М. виніс постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з недосягненням ОСОБА_3 віку кримінальної відповідальності. Викрадений ноутбук він придбав за кошти, які отримав у кредит в Публічному акціонерному товаристві «Альфа - Банк» (далі - ПАТ «Альфа - Банк») відповідно до угоди про надання кредиту № 592055962 від 30 травня 2016 року.

У зв`язку з протиправними діями ОСОБА_3 він зазнав матеріальних збитків у загальному розмірі 8 376.97 гривень. Добровільно відшкодовувати завдану шкоду відповідач відмовляється.

Також зазначив, що через протиправну поведінку малолітнього сина відповідача йому були спричинені моральні страждання, оскільки він переніс стрес та переживання через втрату майна.

Просив стягнути з відповідача на його користь 8 376.97 гривень майнової шкоди та 1 000 гривень моральної шкоди.

Суддя своєю ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справіта розгляд справи постановив проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, однак, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача визнає частково, а саме в розмірі вартості ноутбука- 5 098.90 гривень, просила справу розглядати за її відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 21 серпня 2017 року позивач звернувся з повідомленням до Турійського ВП Володимир - Волинського ВП ГУНП у Волинській області про те, що 17 серпня 2017 року з будинку за місцем його проживання, що по АДРЕСА_1 , було викрадено ноутбук марки ACER.

Досудовим розслідуванням встановлено, що крадіжку ноутбука вчинив малолітній син відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини підтверджуються постановою слідчого Турійського ВП Володимир - Волинського ВП ГУНП у Волинській області Дякова Д.М. від 30 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження (а. с. 4-6).

Зі змісту вказаної постанови видно, що малолітній ОСОБА_3 є особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності (14 років), тому не є суб`єктом кримінального правопорушення, що виключає його склад, у зв`язку з чим кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За змістом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частини першої статті 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Статтею 1192 ЦК України встановлено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, за правилами якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, з аналізу положень статті 1166 ЦК України вбачається, що доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина; 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

З наведеного вбачається, що обов`язок доказування, у даному випадку наявність шкоди та її розмір, лежить на позивачеві, а обов`язок доказування відсутності його вини в заподіянні шкоди, відповідно, на відповідачеві.

Звертаючись із позовом до суду, позивач визначив майнову шкоду у розмірі 8376.97 гривень, яка складається із вартості ноутбука в сумі 5 098.90 гривень, комісії за розрахунково - касове обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2 477.58 гривень та 800 гривень вартості послуг по страхуванню майна.

Судом встановлено, що 30 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 отримав у ПАТ «Альфа - Банк» кредит в розмірі 5 098.90 гривень для власних (особистих) потреб та 800 гривень для сплати страхового платежу, що підтверджується акцептом пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 592055962 (а. с.7).

Додатком №1 до угоди про надання кредиту №592055962 від 30 травня 2016 року визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту в сумі платежу 8 376.97 гривень, що складається з погашення з основної суми кредиту - 5 898.90 гривень та комісії за розрахунково - касове обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2 477.58 гривень (а. с.8).

Відповідно до фіскального чеку від 30 травня 2016 року позивач сплатив 5 098.90 гривень (а. с. 9).

З огляду на викладене, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували причинний зв`язок між шкодою у вигляді нарахованої комісії за розрахунково - касове обслуговування кредитної заборгованості та послугами по страхуванню майна (доказів сплати яких позивач не надав), та протиправними діями малолітнього ОСОБА_3 , позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Враховуючи, що на підтвердження вартості викраденого ноутбука позивач надав фіскальний чек на суму 5 098.90 гривень, і такий розмір шкоди визнала відповідач, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути майнову шкоду, завдану неправомірними діями її малолітнього сина ОСОБА_3 , у розмірі 5 098.90 гривень.

Крім того, позивач, посилаючись на те, що через протиправну поведінку малолітнього сина відповідача йому були спричинені моральні страждання через перенесений стрес і переживання, спричинені втратою майна, просив стягнути з відповідача на його користь 1 000 гривень моральної шкоди.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає доведененими та обґрунтованими позовні вимоги в цій частині та наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000 гривень моральної шкоди.

З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 5 098.90 гривень на відшкодування майнової шкоди та 1 000 гривень моральної шкоди.

В решті позову слід відмовити.

Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави 416.26 гривень судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (65.04%): 640 гривень х 65.04% / 100%, так як позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у відповідності з пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 22, 23, 1166, 1167, 1176 ЦК України, статтями 141, 263 - 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 098 (п`ять тисяч дев`яносто вісім) гривень 90 (дев`яносто) копійок на відшкодування майнової шкоди, 1 000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди.

В решту позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 416 (чотириста шістнадцять) гривень 26 (двадцять шість) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 16 листопада 1995 року.

Ім`я відповідача - ОСОБА_2 , жителька: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Турійським РС УДМС України у Волинській області 02 жовтня 2015 року.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2020 року.

Головуючий