Справа № 336/7097/19
Пр. № 2/336/743/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача отриманих на виконання договору підряду грошових коштів та моральної шкоди.

В позові зазначив, що 18.03.2019 року сторони уклали договір про надання послуг з часткового ремонту крівлі, утеплення стін та системи водопостачання, вартість якого становить 90 000 грн. Позивач згідно умов договору вніс передплату для придбання будівельних матеріалів у сумі 63500 грн. Залишок за домовленістю сторін мав оплатити після початку робіт, пов`язаних з виконанням договору. Виконавець тривалий час не розпочинав роботи відповідно до умов договору. До часу звернення до суду з цим позовом умови договору відповідачем не виконані, що зумовило звернення позивача до відповідача з претензіями та вимогами про усунення порушення права споживача.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути на її користь сплачені нею грошові кошти у сумі 63 5000 грн., 00 коп., а також моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Ухвалою судді від 11.12.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.

За згаданих обставин суд у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про проведення заочного судового розгляду без участі відповідача.

Оцінивши доводи заяви, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що 18.03.2019 року сторони уклали договір про надання послуг з часткового ремонту крівлі, утеплення стін та системи водопостачання, вартість якого становить 90 000 грн., за умовами якого ремонтні роботи повинні бути виконані до 18.04.2019 року (а.с.4). Вартість товару за означеним договором обчислюється сумою в розмірі 63500 грн., яку позивач згідно умов договору вніс виконавцю для придбання будівельних матеріалів (а.с.9). Виконавець тривалий час не розпочинав роботи відповідно до умов договору та постійно переносив початок виконання цих робіт, внесені грошові кошти також відмовився повертати. На підтвердження своїх намірів на виконання робіт відповідач 27.05.2019 року написав розписку про перенесення строку виконання умов договору до 02.06.2019 року (а.с.8).

Відповідно до ст. 905 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір про надання послуг, в якому замовником є фізична особа, є публічним договором, тому суд знаходить за необхідне при вирішенні спору застосовувати правила законодавства про захист прав споживачів.

В преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закону регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, а споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства.

Надані суду письмові докази, зокрема: договір про надання послуг з часткового ремонту крівлі, утеплення стін та системи водопостачання, товарні чеки на придбання будівельних матеріалів, розписка, вказують на характер правовідносин сторін і підтверджують обґрунтованість позову.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як випливає зі змісту ст. 525 ЦК України.

За змістом ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

З наведеного положення законодавства про захист прав споживачів випливає, що за умови неотримання послуг в строки, встановлені договором, споживач вправі відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг).

У зв`язку з викладеним поведінка позивача, коли він не погодився на очікування поза розумними строками надання послуг, є правомірною, тому суд знаходить всі підстави для задоволення позову в цій частині.

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623).

У зв`язку з викладеним суд знаходить такими, що підлягають задоволенню, вимоги про стягнення понесених позивачем збитків через порушення умов договаору відповідачем .

В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи вимоги про притягнення відповідача до відповідальності, встановленої статтею 625 ЦК України, суд знаходить всі підстави для їх задоволення, оскільки у відповідача існує невиконане грошове зобов`язання перед позивачем в сумі 63500 грн., тому, на думку суду, є всі підстави для покладення на відповідача цієї відповідальності.

Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 23 ЦК України, якою передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, які виразились у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як роз`яснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем позивачка зазнала значних моральних страждань, порушився її звичний життєвий уклад, з настанням холодів вона позбавлена можливості комфортного проживання в будинку, тому враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за справедливе присудити до стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди позивача, грошову суму у розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Судовий збір, пільги щодо сплати якого має позивач, належить стягнути з відповідача у доход держави.

Керуючись ст. ст. 3, 525, 526, 651, 905 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 грошові кошти за договором в сумі 63 500 грн. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у доход держави 840 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива