Провадження № 2/686/41/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що 12.12.2016р. о 16:00 хв. на автодорозі Н-03, в Хмельницькому районі, в напрямку вул. Кам`янецька, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Nissan» д.н.з НОМЕР_1 , виїжджаючи від шпиталю ВВВ з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі Н-03, та допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017р. залишено без змін постанову Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2017р. по справі №686/9885/17, по якій відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпП та накладено адміністративне стягнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до висновку експертного дослідження №481/16 від 18 січня 2017р. вартість матеріального збитку, станом на час завершення виконання дослідження складає 451497,73 грн.. За послуги оцінювання пошкоджень автомобіля відповідно до квитанції ним було сплачено 850 грн..

Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Також, протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням його автомобіля йому довелося на тривалий час після ДТП користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Він через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов`язані з переїздом до міста Хмельницького. Відповідач тривалий час не визнавав себе винним та на його думку навмисно тільки затягував час, щоб не відшкодовувати завдані збитки. Відповідач своєю поведінкою у судах під час слухання справи про ДТП змушував його нервувати, від чого він не міг спокійно спати. В результаті винних дії відповідача, його відносно не старий автомобіль втратив товару вартість. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням його психічного стану. Розмір душевних страждань він оцінює в 20000 грн.. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою та зухвалою поведінкою відповідача на протязі року з часу ДТП. Тому позивач, з врахуванням висновку експерта № 026/062018 від 09.07.2018 року, заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 482954,12 грн., а також 20 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали, просили її задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача суду пояснив, що відповідач тривалий час не визнавав вину але його було визнано винним. Автомобіль на даний час не відремонтовано, та позивач був змушений користуватись громадським транспортом. У зв`язку з тривалим розглядом справ з вини відповідача, позивач не зміг отримати страхового відшкодування. Також з 2016 року значно знизилась вартість автомобіля.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідач суду пояснив, що він заперечує щодо розміру збитків.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, їх представників, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайоного суду від 2 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінчення строку накладення адміністративного стягнення. За постановою судді, ОСОБА_3 12 грудня 2016 року о 16 год. на автодорозі Н-03, в Хмельницькому районі, в напрямку вул. Кам`янецька, керуючи автомобілем "Nissan" д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи від шпиталю ВВВ з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю ''Audi'' д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі Н-03, та допустив з ним зіткнення. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 30.11.2017 року постанову Хмельницького міськрайоного суду від 2 жовтня 2017 року залишено без змін.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль ''Audi'' д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 ..

Автомобіль "Nissan" д.н.з. НОМЕР_1 застраховано ОСОБА_5 в ПрАТ "СК"Арсенал страхування", згідно поліса № АК/2321699 від 09.12.2016р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (термін дії з 10.12.2016р. до 09.12.2017р., страхова сума за шкоду, заподіяна майну 100000 грн., розмір франшизи 1000 грн).

Листом ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування " від 28.03.2017 року №4/к/у повідомило ОСОБА_1 , що розглянувши всі надані матеріали щодо пошкодження транспортного засобу ''Audi'' д.н.з. НОМЕР_2 в наслідок ДТП, яка трапилась 12.12.2016 року, що цивільну-правову відповідальність власника транспортного засобу "Nissan" д.н.з. НОМЕР_1 застраховано у ПрАТ "СК"Арсенал страхування" за полісом № АК/2321699 від 10.12.2016 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також вказаним листом, ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий надає страховику заяву про страхове відшкодування. А також документи згідно з п.35.2. ст.35 вказаного Закону, серед яких - відомості про банківські реквізити заявника. Крім того повідомили, що в матеріалах страхової справи відсутній документ, що встановлює факт вини водія транспортного засобу "Nissan" д.н.з. НОМЕР_1 в скоєної вище зазначеної ДТП.

Листом ПрАТ "СК"Арсенал страхування" від 21.02.2018 року №8/к/у повідомлено ОСОБА_1 , що заява про страхове відшкодування подана ним страховику 17.01.2018 року. Тому, керуючись пп.37.1.4. статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки заяву про страхове відшкодування подано зі спливом одного року з моменту ДТП, ПрАТ "СК"Арсенал страхування" вимушене повідомити про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування за заявленою подією.

Згідно висновку експерта № 018/10/2020 від 05.11.2020 року судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля AUDI - A6, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер кузова VIN - НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виходячи з даних про нього, характер і обсяг його пошкоджень та необхідного відновлення з повним усуненням пошкоджень отриманих в наслідок ДТП - 12.12.2016р. при його реальному пробігу 235995км та приведення його стану до технічних вимог виробника, з урахуванням результатів його обстеження - 09.07.2018 року, в цінах на день звернення до суду 07 грудня 2017 року становить 250701,81 грн.

Згідно висновку експерта № 018/1/10/2020 від 06.11.2020 судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля AUDI - A6, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер кузова VIN - НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виходячи з даних про нього, характер і обсяг його пошкоджень та необхідного відновлення з повним усуненням пошкоджень отриманих в наслідок ДТП - 12.12.2016 при його реальному пробігу 235995км та приведення його стану до технічних вимог виробника, з урахуванням результатів його обстеження - 09.07.2018 року, в цінах на 11 серпня 2020 року, становить 295539,71 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля AUDI - A6, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер кузова VIN - НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в наслідок ДТП - 12.12.2016р. з урахуванням його обстеження в цінах на 11 серпня 2020 року становить 295539,71 грн.

Згідно відповіді ТОВ Інтер Авто Центр на адвокатський запит №200 від 12.04.2018 року повідомлено, що:

- згідних даних системи ELSA PRO (службова програма в якій зберігаються відомості про транспортні засоби, сервісне та гарантійне обслуговування автомобілів AUDI у світі), станом на момент останнього сервісного обслуговування автомобіля AUDI - A6, номер шасі НОМЕР_3 на території країн Європи 20.05.2015 року пробіг вказаного авто складав 169984 км.

- згідно даних системи FISH (база даних, в якій зберігаються відомості про транспортні засоби, сервісне та гарантійне обслуговування автомобілів AUDI в мережі дилерських сервісних центрів на території України), станом на момент останнього сервісного обслуговування автомобіля AUDI - A6, номер шасі НОМЕР_3 на території України 28.04.2016 року пробіг вказаного авто склав 109074 км.

Крім того повідомлено, що згідно наявної в системі ELSA PRO інформації, 22.01.2014 року було проведено ремонтні роботи вказаного автомобіля, зокрема заміна заднього бамперу, покраска заднього бамперу.

Вказані обставини підтверджуються:постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 30.11.2017 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ''Audi'' д.н.з. НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 ; полісом № АК/2321699 від 09.12.2016р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (термін дії з 10.12.2016р. до 09.12.2017р.); листами ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування " від 28.03.2017 року №4/к/у, від 21.02.2018 року №8/к/у; висновком експерта № 018/10/2020 від 05.11.2020 року судової автотоварознавчої експертизи; висновком експерта № 018/1/10/2020 від 06.11.2020 судової автотоварознавчої експертизи; відповіддю ТОВ Інтер Авто Центр на адвокатський запит №200 від 12.04.2018 року.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 1166,1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон).

Відповідно до статті 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п.12.1 ст.12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно пунктів 37.1.3, 37.1.4 п.37.1 ст.37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; не подання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові від 4 липня 2018 року № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73).

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (підпункт 37.1.4 пункту 37.1).

У системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Крім цього, у підпункті 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV передбачено іншу підставу для відмови у відшкодуванні - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.

Проте, у цій справі позивач в межах річного строку звернувся:

- до страховика по факту пошкодження належного йому транспортного засобу внаслідок ДТП 12.12.2016 року, що підтверджується листом ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування " від 28.03.2017 року №4/к/у (а.с.70 т.1);

- до суду з позовом 07.12.2017 року до страхувальника, маючи можливість упродовж указаного строку звернутися до страховика, та не маючи обґрунтованої відмови у виплаті страхового відшкодування.

Отже, позивач здійснив волевиявлення спрямоване на одержання компенсації завданої шкоди.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.10.2017 року у справі № 686/9885/17, яка набрала законної сили та залишена в сили постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 30.11.2017 року, встановлено факт ДТП, причини та обставини її настання. Відповіді ПрАТ "СК"Арсенал страхування" від 28.03.2017 року №4/к/у та від 21.02.2018 року №8/к/у не містять даних про неможливість встановлення чи визначення страховиком розміру збитків.

Таким чином, враховуючи звернення позивача до страхової компанії в березні 2017 року та до суду з позовом до страхувальника в межах річного строку, посилання страховика про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, суд вважає безпідставними.

У даній справі позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, в тому числі в межах суми страхового відшкодування.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (лімітом відповідальності) та встановленою договором франшизою.

При цьому, при визначенні суми шкоди, яка підлягає відшкодуванню суд приймає до уваги, як належний та допустимий доказ висновок експерта № 018/1/10/2020 від 06.11.2020р. судової автотоварознавчої експертизи, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля AUDI - A6, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер кузова VIN - НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виходячи з даних про нього, характер і обсяг його пошкоджень та необхідного відновлення з повним усуненням пошкоджень отриманих в наслідок ДТП - 12.12.2016 при його реальному пробігу 235995км та приведення його стану до технічних вимог виробника, з урахуванням результатів його обстеження - 09.07.2018 року, в цінах на 11 серпня 2020 року, становить 295539,71 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля AUDI - A6, 2012 року випуску, ідентифікаційний номер кузова VIN - НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в наслідок ДТП - 12.12.2016 з урахуванням його обстеження в цінах на 11 серпня 2020 року становить 295539,71 грн.

Оскільки, вказаний висновок є найбільш вірним, так як експертом при наданні вказаного висновку враховано найбільш реальний пробіг пошкодженого автомобіля на час проведення експертизи, враховуючи лист ТОВ Інтер Авто Центр (а.с.90 т.1), з якого вбачається, що мало місце втручання в одометр (бортовий комп`ютер) зі зміною його показів, які вказують на невідповідність цих показів фактичному пробігу. Також вказаним висновком експерта визначено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля AUDI - A6, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 в наслідок ДТП в цінах на 11 серпня 2020 року. А з врахуванням положень ст. 22 ЦК України та того, що на даний час пошкоджений автомобіль не відремонтовано, відшкодуванню підлягають витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Судовий експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що пробіг автомобіля впливає на висновок експертизи.

Позивачем у відповідності до положень ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин.

У зв`язку з наведеним, суд не приймає до уваги інші наявні в матеріалах справи висновки експертів, як належні та допустимі докази.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди слід зазначити, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодження належного йому майна та неможливістю тривалий час використовувати транспортний засіб. Враховуючи принципи розумності, справедливості, пропорційності при визначенні розміру моральної шкоди, суд визначає розмір відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 15000 грн.

При цьому суд враховує, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження його доводів на обгрунтування розміру моральної шкоди щодо наявності перенесених страждань внаслідок негативного впливу на стан його здоров`я.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача 194539,71грн. (295539,71грн. - 99000грн. (ліміт відповідальності - франшиза) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 15000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 4001,88грн. (502954,12 / 100 = 5029,54; 194539,71грн. + 15000грн. = 209539,71грн / 5029,54 = 41,66%; судовий збір 5683,48/100х41,66 = 2367,74 витрати за проведення експертизи № 018/1/10/2020 від 06.11.2020р. - 3922,56/100х41,66=1634,14грн).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 82, 141, 175, 258, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст.15,22,23,1166,1167,1187,1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 194539,71грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 15000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 4143,18 грн. судових витрат, а всього 213682,89грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (житель: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_5 , житель: АДРЕСА_2 )

Дата складання повного тексту рішення суду 28.12.2020 року.

Суддя: