Провадження № 2/750/2352/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Хамайко С. В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

18.11.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, а також стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн щомісячно (на двох дітей), починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та ухилення відповідача від належного матеріального утримання дітей.

У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; від примирення з відповідачем категорично відмовилася.

Відповідач визнав позов частково. Він погодився на розірвання шлюбу з відповідачем і сплату на її користь аліментів у розмірі 1195 грн на кожну дитину; таку позицію мотивує відсутністю стабільного і достатнього заробітку для належного утримання дітей.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.08.2002, при цьому мають двох спільних дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-11).

Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви і пояснень сторін, з 2015 року подружжя проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам.

Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю їхній шлюб підлягає розірванню.

Статтею 180 Кодексу встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (частина третя статті 181 Кодексу).

В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачам аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають значення.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Враховуючи викладене і ту обставину, що відповідач не довів належними доказами фінансову неспроможність утримувати своїх дітей, при цьому виходячи з принципу достатності та обов`язкової участі позивача в матеріальному утриманні своїх дітей, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину, що станом на 01.12.2020 становить 2395 грн і при цьому дозволить забезпечити належний фізичний і духовний розвиток дітей.

Таким чином, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 81, 82, 141, 142, 258, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 10.08.2002 Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1122.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чернігова (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2395 грн щомісячно (на кожну дитину), починаючи з 18.11.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев