ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5962/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/915/20 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

29 грудня 2020 року м. Тернопіль

Cуд апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Щавурська Н. Б.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 15 липня 2015 року в розмірі 3250 доларів США та 100 Євро. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду 03 серпня 2020 року від ОСОБА_1 поступила апеляційна скарга.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року- залишено без руху.

Надано апелянту строк, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання скаржником ухвали, для оплати судового збору в розмірі 1105 грн. 18 коп., за вищевказаними реквізитами рахунку.

Вказану ухвалу 14 вересня 2020 року було направлено на адресу ОСОБА_1 ,зазначену нею при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . ( а.с. 175).

Як вбачається з матеріалів справи, рекомендоване повідомлення про не вручення поштового повідомлення ОСОБА_1 , за трек-номером: 997 повернулося до Тернопільського апеляційного суду 23 жовтня 2020 року, у зв`язку із закінченням терміну зберігання(а.с.176,177,178, 179).

02 листопада 2020 року ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року без руху, апеляційним судом повторно надіслано апелянту ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Майці М.Б.(а.с.180,181)

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трак-номером 097, адвокат Майка М.Б. отримав вказану ухвалу 03 листопада 2020 року(а.с.182).

Згідно матеріалів справи 23 листопада 2020 року судом апеляційної інстанції повторно направлено апелянту ОСОБА_1 копію ухвали Тернопільського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року для усунення недоліків апеляційної скарги(а.с.183).

04 грудня 2020 року та 28 грудня 2020 року до Тернопільського апеляційного суду повернулися рекомендовані повідомлення про не вручення поштового повідомлення ОСОБА_1 , за трек-номероми: 100, 791 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищенаведені обставини суд апеляційної інстанції вважає, що виконав усі способи та засоби для належного повідомлення апелянта про залишення її апеляційної скарги без руху. Зокрема, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху їй неодноразово було надіслано за вказаною нею в апеляційній скарзі адресою, окрім того копію вказаної ухвали надіслано її представнику,який приймав участь у суді першої інстанції.

Окрім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Тернопільського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, опублікована в Реєстрі 16 вересня 2020 року за №91546574, що не позбавляло апелянта ознайомитися про рух справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою судді, усунуті не були, а тому згідно ст. 185 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року, необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 липня 2020 року- визнати неподаною та повернути скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду апеляційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Щавурська Н.Б.