Провадження № 2/742/567/20
Єдиний унікальний № 742/596/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі Сидоренко Ю.Г.,

за участю:

представника позивачки адвоката Зарічної Л.А.,

представників відповідачів: Ігнатенко Н.В., Козінової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» та товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів комунальне підприємство «Прилукижитлобуд», про визнання незаконним режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно із показаннями загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язання поновити режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників та зобов`язання забезпечити індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок постачальника у порядку захисту прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» та товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут», в якому просила визнати незаконним встановлений ПАТ «Чернігівгаз» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно із показаннями загальнобудинкового прибору обліку газу; зобов`язати АТ «Чернігівгаз» поновити позивачці режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ №143 від 27.02.2019 року; зобов`язати АТ «Чернігівгаз» та ТОВ «Чернігівгаз збут» з часу встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , здійснити перерахунок по особовому рахунку НОМЕР_1 , виходячи з Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності індивідуальних газових лічильників, затверджених постановами Кабінету Міністрів України №203 від 23.03.2016 року та №143 від 27.02.2019 року, з урахуванням чинності на день здійснення нарахування; зобов`язати АТ «Чернігівгаз» встановити в квартирі АДРЕСА_2 , належній ОСОБА_1 , абоненту з особовим рахунком НОМЕР_1 , індивідуальний газовий лічильник за рахунок АТ «Чернігівгаз», а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є споживачем послуг ПАТ «Чернігівгаз» на підставі укладеного договору. З березня 2017 року ПАТ «Чернігівгаз» встановило загальнобудинковий вузол обліку природного газу, на що позивачка згоди не давала та про що не повідомлялася, та почало здійснювати облік спожитого газу споживачам, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирах яких відсутні індивідуальні лічильники, за показами загальнобудинкового лічильника, встановленого постачальником газу з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок. Вважаючи розраховані щодо ОСОБА_1 об`єми природного газу та нарахування коштів по них для сплати завищеними та не бажаючи сплачувати за незаконно нараховані куби, у червні 2017 року позивачка звернулася з заявою до голови правління ПАТ «Чернігівгаз» про встановлення у її квартирі індивідуального лічильника обліку природного газу, на що отримала відмову. Незаконно нараховані позивачці норми споживання з часу встановлення загальнобудинкового приладу обліку (наприклад, відповідно до квитанції за серпень 2019 року це 211,80 м? газу лише у цілях приготування їжі на одну особу) призвели до появи заборгованості по сплаті послуг.

Згодом позивачка почала отримувати від ТОВ «Чернігівгаз Збут» попередження про припинення їй газопостачання у зв`язку з заборгованістю, тому 24.12.2019 року вона повторно звернулася до Оператора ГРМ з заявою про встановлення у належній їй квартирі індивідуального приладу обліку природного газу, однак знову отримала відмову з пропозицією самостійно забезпечити встановлення індивідуального приладу обліку природного газу з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які сплачуються нею за тарифом на розподіл природного газу. Позивачка вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам нині чинного законодавства, оскільки загальнобудинковий облік споживання природного газу не відображає об`єктивний (фактичний) об`єм споживання газу кожним споживачем, а вона має сплачувати тільки за реально спожитий нею обсяг газу. Разом з тим, позивачка посилається також на те, що відповідно до ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» саме суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу населенню, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі.

З відзиву акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» вбачається, що АТ «Чернігівгаз» є правонаступником всіх прав і обов`язків ПАТ «Чернігівгаз» та є суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, який зобов`язаний в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу як індивідуальних, так і загальнобудинкових. При цьому, у разі не встановлення населенню лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств. АТ «Чернігівгаз» здійснив встановлення загальнобудинкового лічильника газу для забезпечення обліку природного газу за об`єктами споживання природного газу побутових споживачів з метою недопущення припинення розподілу природного газу останнім. На час встановлення АТ «Чернігівгаз» загальнобудинкових лічильників газу у багатоквартирних будинках міста Прилуки ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» не містив вимогу до суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, оснащувати споживачів природного газу фізичних осіб індивідуальними лічильниками газу. Якщо позивачка не згодна розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку, то вона може встановити квартирний лічильник газу, але за власні кошти.

Відповідно до відзиву ТОВ «Чернігівгаз збут» - це суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність із постачання природного газу, але розрахунок споживача за природний газ здійснюється на підставі даних оператора ГРМ (АТ «Чернігівгаз») про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця. Саме АТ «Чернігівгаз» є відповідальним за облік природного газу у побутових споживачів, а визначені ним обсяги природного газу є обов`язковими для проведення розрахунків ТОВ «Чернігівгаз збут» за спожитий позивачкою природний газ.

У судовому засіданні представник позивачки уточнила позовні вимоги та зобов`язати АТ «Чернігівгаз» та ТОВ «Чернігівгаз збут» з часу встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , здійснити перерахунок по особовому рахунку НОМЕР_1 , виходячи з Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності індивідуальних газових лічильників, затверджених саме постановою Кабінету Міністрів України №143 від 27.02.2019 року, оскільки лише вона є чинною на даний час. Уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначивши про те, що у будинку позивачки загальнобудинковий прибор обліку газу було встановлено у чіткій відповідності до вимог законодавства, які не містять вимог про повідомлення чи отримання дозволу на це від його мешканців, тому обсяги спожитого ними газу визначаються цілком законно, а час для встановлення індивідуальних газових лічильників було продовжено до 01.01.2021 року, у зв`язку з чим вимога позивачки про це є передчасною.

Представник ТОВ «Чернігівгаз збут» також заперечувала проти задоволення позову, підтримала обставини, викладені у відзиві, та пояснила, що ТОВ «Чернігівгаз збут» лише здійснює нарахування за спожитий природний газ на підставі обсягів спожитого природного газу, наданих АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз».

Представник КП «Прилукижитлобуд» в судове засідання не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а в наданих письмових поясненнях повідомив, що КП «Прилукижитлобуд» не приймає ніяких рішень щодо встанволення загальнобудинкових газових лічильників та не надає згоди на це, а відповідно до укладеного з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» договору лише знімає показники.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

18.02.2016 року ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.п.105).

01.04.2016 року ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (а.п.33).

01.02.2017 року між АТ «Чернігівгаз» та КП «Прилукижитлобуд» було укладено договір щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів. Згідно з цим договором ПАТ «Чернігівгаз» бере на себе зобов`язання, а КП «Прилукижитлобуд» зобов`язується сприяти Оператору ГРМ у знятті, фіксації показань будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку (а.п.31-32).

Факт звернення ОСОБА_1 ще у червні 2017 року до голови правління ПАТ «Чернігівгаз» з приводу встановлення індивідуального лічильника в її квартирі та оплати за природний газ по старим цінам за 1 особу підтверджується копією відповідної заяви (а.п.10).

З копій наданих позивачкою квитанції (а.п.11-24) простежуються розміри проведених нею плат за спожитий газ.

А з копії повідомлення ТОВ «Чернігівгаз Збут» від 31.08.2019 року вбачається, що станом на 31.08.2019 року за особовим рахунком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , накопичена прострочена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 3956,41 грн, через що її було попереджено про припинення газопостачання у разі несплати боргу (а.п.25).

Згідно з розрахунком нарахувань та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість перед ТОВ «Чернігівгаз Збут» з 01.03.2017 року по 31.01.2020 року вже становить 7303,94 грн (а.п.106).

На адвокатський запит (а.п.26) ТОВ «Чернігівгаз Збут» було надано відповідь, що нарахування побутовим споживачам за спожитий природний газ здійснюється ТОВ «Чернігівгаз Збут» виключно за інформацією про об`єми та обсяги споживання природного газу, яка надходить від АТ «Чернігівгаз» (а.п.27).

Як вбачається з копії відповіді АТ «Чернігівгаз» від 03.01.2020 року, з 01.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 оператором ГРМ було встановлено загальнобудинковий прилад обліку газу. Відповідно до п.4, 5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу, у разі незгоди власника квартири розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок, він може встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти (а.п.36).

Згідно з частиною першою ст.5 ЗУ «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За змістом ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Згідно зі ст.2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Частинами 4 та 5 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Договір про постачання природного газу укладається лише в разі наявності у споживача або його постачальника договору про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до ч.2 ст.2 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному ст.10 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до п.1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011 року №150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 м? природного газу.

Згідно з додатком №1 до постанови Національної комісії «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу», що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 м? природного газу, які становили 6,96 грн, а згідно з додатком №1 до постанови від 27 вересня 2016 року №1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 м? становлять 25,20 грн.

Оскільки позивачка сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильника газу, у тому числі безпосередньо індивідуального, то АТ «Чернігівгаз» зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачкою, та відповідно до ст.6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року (в редакції на час ухвалення рішення).

Зважаючи на те, що позивачка виконувала обов`язок щодо сплати отриманих послуг, у тариф яких включено і вартість та роботи зі встановлення індивідуального лічильника газу населенню, то вимоги ст.6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» мають вищу юридичну силу, ніж рішення Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Ці вимоги зобов`язують АТ «Чернігівгаз» забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року.

Відмова АТ «Чернігівгаз» встановити індивідуальний лічильник позивачці суперечить вимогам законодавства та порушує права позивачки. Волевиявлення позивачки на встановлення індивідуального лічильника газу не може бути порушеним.

Вирішуючи питання про те, за чий рахунок повинно проводитися фінансування робіт з оснащення лічильниками газу, суд керується ст.3 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно з якою фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Саме на АТ «Чернігівгаз» покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним. Разом з тим, як встановив суд, АТ «Чернігівгаз» не вживав жодних заходів для фінансування таких робіт як за рахунок власних коштів, так і за рахунок будь-якого бюджету.

Відповідно до п.3, 4, 7 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

Встановлення загальнобудинкового приладу обліку без погодження із мешканцями конкретних квартир ставить останніх, як споживачів, у гірші умови порівняно зі споживачами, які користуються індивідуальними лічильниками газу, оскільки вони змушені оплачувати не фактично спожитий ними обсяг газу, а лише вирахуваний арифметичним методом.

При цьому АТ «Чернігівгаз» порушено вимоги Кодексу газорозподільних систем, зокрема п.3 гл.4 «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)», яким передбачено, що якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. У випадку, якщо побутовий споживач, а це споживач, який споживає газ у своєму помешканні, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ, фактичний об`єм спожитого природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Таким чином, суд вважає незаконним встановлений позивачці АТ «Чернігівгаз» режим нарахування об`ємів спожитого газу згідно з показаннями загальнобудинкового прибору обліку газу та приходить до переконання про необхідність поновити їй режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №143 від 27 лютого 2019 року.

Разом з тим, зважаючи на те, що нарахування по наданим АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» обсягам спожитого газу здійснює саме ТОВ «Чернігівгаз збут», то і перерахунок по особовому рахунку позивачки, виходячи з Норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №143 від 27 лютого 2019 року, з часу встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , має провести ТОВ «Чернігівгаз збут».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підставі ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивачки підлягають витрати на правову допомогу та судовий збір на користь держави, пропорційно до розміру задоволених вимог позову.

На підставі викладеного та ст.23, 526, 626, 629 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.12, 13, 81,141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» та товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів комунальне підприємство «Прилукижитлобуд», про визнання незаконним режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно із показаннями загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язання поновити режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників та зобов`язання забезпечити індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок постачальника у порядку захисту прав споживачів задовольнити частково.

Визнати незаконним встановлений публічним акціонерним товариством «Чернігівгаз» режим нарахування об`ємів спожитого газу згідно з показаннями загальнобудинкового прибору обліку газу.

Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» поновити ОСОБА_1 режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №143 від 27 лютого 2019 року, з часу встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_1 до часу встановлення індивідуального газового лічильника.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» здійснити перерахунок по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , виходячи з Норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №143 від 27 лютого 2019 року, з часу встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» встановити індивідуальний лічильник природного газу за рахунок коштів акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» або коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевого бюджету, в належній ОСОБА_1 квартирі, що за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» судові витрати розміром 2522 грн 40 к. на користь держави.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» судові витрати розміром 420 грн 40 к. на користь держави.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу розміром 1640 грн 63 к. з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» та розміром 546 грн 87 к. з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.12.2020 року.

Суддя А.О.Коротка