Справа № 183/3913/20
№ 2/183/2905/20

У Х В А Л А
11 грудня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Устименко М.О.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення господарських будівель та споруд, -

Ухвалою суду 24 липня 2020 року відкрите загальне позовне провадження (а.с. 27), триває підготовче судове засідання.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки.
Суд, вислухавши думку позивача, з`ясувавши питання щодо наявності в суді пов`язаних справ, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
ОСОБА_4 набула право власності на зазначені вище земельні ділянки у 2019 році, на підставі відповідних договорів дарування, укладених з ОСОБА_3 , яка є стороною у цивільній справі № 183/5299/19 (а.с. 8-12).
ОСОБА_4 звернулася до суду за захистом своїх порушених прав власника земельної ділянки за АДРЕСА_1 , суміжним землекористувачем ОСОБА_2 , посилаючись на акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який був складений у липні 2017 року, тобто до набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку.
Крім того, як наполягає відповідач у своєму клопотанні про зупинення провадження по справі розгляд цієї справи не можливий без прийняття рішення щодо правомірності набуття попереднім власником земельної ділянки за АДРЕСА_1 , права власності на земельну ділянку, без встановлення меж в натурі, та без погодження меж із суміжним землекористувачем.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Відповідно до ч. 4 суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, дійсно, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Між тим, у відповідності до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про зупинення провадження по справі № 183/3913/20 до розгляду цивільної справи 183/5299/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації речового права на земельну ділянку, оскільки винесення об`єктивного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 не можливе без вирішення питання щодо встановлення меж між суміжними ділянками.
На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ст. 260 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання відповідача задовольнити
Зупинити провадження по справі № 183/3913/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення господарських будівель та споруд, до розгляду цивільної справи 183/5299/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про скасування державної реєстрації речового права на земельну ділянку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя О.В. Сорока.