Номер провадження 2/225/1001/2020
Єдиний унікальний номер судової справи225/5945/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Скиба М.М.,

за участю

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Портної І.В.,

дитини - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Провадження у справі відкрито 06.11.2020 р.

25.11.2020 р. у справі закрито підготовче провадження та привчено судовий розгляд.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, вказує, що з відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини, постійно проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Відповідач ніяким сином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості і його подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення.

На сьогоднішній день дитина проживає разом з позивачем. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно, без участі й підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні.

Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, з підстав викладених у позові, Крім того, позивач зазначила, що відповідач не цікавиться дитиною з грудня 2019 року, тобто після припинення спільного проживання з відповідачем, не надає матеріальної допомоги, не виявляє інтересу до спілкування з дитиною. Перешкод у спілкуванні відповідача з сином вона не чинить.

ОСОБА_4 повідомив суду, що з батьком останній раз бачився узимку 2019 року, з якого приводу він не пам`ятає, більше з батьком не спілкувався. Не заперечує проти позбавлення батьківських відповідача відносно нього.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк, в судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Вислухав учасників судового провадження, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши показання свідків, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7).

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 13.04.2018 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний. (а.с. 8).

Згідно довідки про склад сім`ї від 02.12.2019 р., ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_2 , 2011 року народження, (а.с. 9).

Відповідно до громадської характеристики, складеної 17.08.2020 р., завідувачем СРМП ВЦА м. Торецьк Донецької області, ОСОБА_3 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , зарекомендував себе з посередньої сторони. (а.с. 10).

За місцем проживання (по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 ), за місцем роботи, ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. (а.с. 11,12).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з сином ОСОБА_2 , умови для проживання задовільні, у дитини є своя кімната, забезпечена усім необхідним, санітарні норми задовільні, гігієнічні норми повністю дотримуються, в даному приміщенні маються всі необхідні умови для проживання та виховання неповнолітньої дитини. (а.с. 15).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складного державним виконавцем Торецького МВ ДВС Фоменковою Г.Г., ОСОБА_3 має заборгованість зі слати аліментів на користь ОСОБА_1 станом на 31.07.2020 р. 40366,83 грн. (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, ч.1 ст. 12 Закону України " Про охорону дитинства " встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з сином, не створює умов отримання ним освіти, не цікавиться його долею, матеріально не допомагає.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Відповідно до висновку № 42 від 06.10.2020 року Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 20)

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено.

До матеріалів справи додана копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 , якою він підтвердив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оригінал зазначеної заяви оглянутий судом під час засідання.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача негативно вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача на його користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа - Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк (м. Торецьк, вул. Руднична, 35), про позбавлення батьківських прав, задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.12.2020 р.

Суддя: М.М. Скиба