Справа № 136/1216/20
провадження № 2/136/322/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини в трердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до суду із вищевказаним позовом проти ОСОБА_2 (далі - відповідач), з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 3-ох річного віку.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подала суду відповідні докази.

08.02.2019 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи необхідність підтримання нормальної життєдіяльності ОСОБА_3 , позивач неодноразово зверталася до відповідача за матеріальною допомогою, однак останній, будучи неофіційно працевлаштованим, такої допомоги не надає. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільної з відповідачем дочки, крім того, оскільки остання перебуває на її утримані їй теж необхідна матеріально допомога, до досягнення дитиною 3-ох річного віку. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про шлюб між сторонами; свідоцтва про народження спільної дитини; довідку, видану органом місцевого самоврядування за місце проживання позивача; відомості про доходи позивача.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.10.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

Відповідач, через свого представника, подав до суду заяву із запереченям проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та просив про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.10.2020 було відмовлено в задоволенні вищевказаної заяви відповідача, а розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач, через свого представника, подав до суду відзив, у якому він заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, натомість позовну вимогу визнає частково.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами, на підтвердження яких подав суду відповідні докази.

Згідно позову, вимагаючи стягнення з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини до досягнення нею повноліття, позивач не зазначила, яка сума витрат протягом місяця їй необхідна та на які потреби, а вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на її утримання до досягнення дитиною 3-ох річного віку є безпідставною, оскільки їх дитина проживає за адресою матері відповідача ОСОБА_4 . Крім того, посилання позивача на те, що відповідач є неофіційно працевлаштований не відповідає дійсності, оскільки відповідач пребуває у місцях позбавлення волі, що позбавляє його можливості заробляти кошти, однак допомогу дитині надають матір та сестра відповідача. Враховуючи викладені обставини, відповідач все ж згоден сплачувати на утримання спільної з позивачем дитини щомісячно, мінімальний розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також згоден сплачувати аліменти на утримання позивача щомісячно, у розмірі 500 грн до досягнення дитиною 3-ох річного віку . На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: довідку про склад сім`ї, видану органом місцевого самоврядування за місцем реєстрації відповідача; відомості про розгляд судами кримінального провадження відносно відповідача.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що з урахуванням прожиткового мінімуму, для неї та дитини, сума у розмірі 4056 грн, є сумою необхідною протягом місяця для задоволення потреб у харчуванні та основних соціально-культурних потреб. Оскільки сума коштів за двома позовними вимогами становить 3000 грн, навіть при отриманні позивачем щомісячної допомоги в розмірі 860 грн, така сума все ж є меншою від гарантованого розміру грошових коштів, встановлених чинним законодавством. Також позивач стверджує, що їх спільна з відповідачем дочка, проживає з нею за однією адресою без реєстрації, а довідка з інформацією про склад сім`ї відповідача є неактуальною. Крім того, перебування відповідача у місцях позбавлення волі не позбавляють його можливості отримувати дохід від роботи та сплачувати аліменти, а допомога дитині її бабусею та тіткою є їх правом, а не обов`язком.

Відповідач, через свого представника, подав до суду заперечення щодо відповіді на відзив, у якому зазначив, що місце реєстрації та місце проживання спільної з позивачем дочки збігається з місцем реєстрації відповідача та інших членів його сім`ї. Така інформація була підтверджена відповідною довідкою органу місцевого самоврядування від 16.09.2020. Також, позивач не зазначила суму коштів, які на себе витрачає і на які потреби. Крім того позивач, будучи проінформованою про перебування відповідача у місцях позбавлення волі, усвідомлюючи наявність його потреб, аргументує своє право на заявлені нею суми позовних вимог, наводячи цілу суму прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, з такої суми слід рахувати лише 50 %, оскільки саме вона є мінімальною та гарантованою державою для дитини відповідного віку. Відповідач вкотре наголосив про часткове визнання позовних вимог та готовність сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини у межах сум, наведених у відзиві на позов, оскільки саме такі суми матеріальної допомоги він може надавати позивачу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

08.02.2019 між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Липовецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій обл. серії НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Виконавчим комітетом Турбівської селищної ради серії НОМЕР_2 . Згідно довідки виданої виконкомом Турбівської селищної ради №1242 від 09.06.2020 ОСОБА_3 проживає без реєстрації з позивачем. Відповідно до довідки виданої Липовецьким УСЗН у Вінницькій обл. №407 від 09.06.2020 позивач, у період з грудня 2019 по травень 2020 року отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. Відомості про отримання позивачем інших доходів у матеріалах справи відсутні. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільної з відповідачем дитини, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду. Крім того, як вбачається з відзиву відповідача та доданих до нього документів, останній перебуває у місці позбавлення волі та має можливість отримувати дохід від роботи для задоволення своїх потреб, також його матір та сестра допомагають ОСОБА_3 , про що сторони, в ході розгляду справи, не заперечують. Разом з тим, у матеріалах справи міститься довідка, видана виконавчим комітетом Турбівської селищої ради №3079 від 16.09.2020, згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає за адресою, аналогічною адресі реєстрації відповідача та інших членів його сім`ї. Відповідач, визнаючи позов частково заявив, що згоден сплачувати на утримання спільної з позивачем дитини щомісячно мінімальний розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також згоден сплачувати аліменти на утримання позивача щомісячно у розмірі 500 грн до досягнення дитиною 3-ох річного віку.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, виходить з наступних мотивів та норм права.

Як визначено у ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на момент вирішення спору становить 1921 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Суд зважає на відзив відповідача, у якому він визнає позов частково та заперечує його в частині стягнення аліментів у заявлених позивачем сумах, оскільки позивач не зазначила, яка сума витрат необхідна їй та їх спільній дитині і на які потреби, а також те, що позивач перебуваючи у місці позбавлення волі не може матеріально забезпечувати заявлені суми аліментів на дитину та дружину. Однак заперечення відповідача, у сукупності з поданими суду доказами та сіпльним незапереченням деяких обставин сторонами, свідчать про намагання встановити реальну спроможність позивача матеріально утримувати їх спільну з відповідачем дитину, а не спростування можливості надання відповідачем заявленої суми аліментів, якщо б така можливість обмежувалась незадовільним станом його здоров`я чи матеріального становища, наявності інших осіб, які перебувають на його утриманні, інших обставин, що мають істотне значення та які могли б бути врахованими судом при визначенні розміру аліментів. Крім того, посилання відповідача на те, що ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою його місця реєстрації, не спростовує факту проживання дитини за адресою позивача, про що свідчать відомості у довідці органу місцевого самоврядування, виданій 09.06.2020. Також слід зауважити, що вік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не дозволяє самостійно, без взаємної згоди обох батьків, змінювати реєстрацію свого місця проживання, до того ж у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували визначення містя проживання дитини з її батьком відповідачем, а не з її матір`ю позивачем. Разом з тим, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою, навіть при можливості проживання особи за двома адресами.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з яким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 3-ох річного віку, виходить з наступних мотивів та норм права.

Встановлені судом обставини свідчать, що позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаною вимогою.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-ох річного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, зважаючи на встановлені судом усі обставини справи в сукупності, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачеві на її утримання у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-ох річного віку, а тому в цій частині позов також підлягає задоволенню.

В цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). З огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини в трердій грошовій сумі.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто 25.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто 25.08.2020 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-ох річного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко