Справа № 676/5078/20
Номер провадження 2/676/2139/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

21 грудня 2020 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтвання позовних вимог позивач вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору довічного утримання від 14.01.2009 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме від 28.04.2017 року було знято обтяження у виді заборони на нерухоме майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 . В 2017 р. в квартирі прописала свого батька - ОСОБА_2 оскільки на той момент йому не було де проживати, в подальшому він планував одружитися, придбати житло і залишити цю квартиру. Відповідач пообіцяв, що на період його проживання у даній квартирі буде сплачувати всі комунальні витрати, а коли переїде до іншого місця проживання, то обов`язково випишеться. Спочатку ОСОБА_2 проживав у квартирі та сплачував всі комунальні витрати. Потім він познайомився з жінкою та переїхав до неї, в іншу область. В телефонному режимі відповідач обіцяв приїхати і виписатися, потім зв`язок із відповідачем припинився. Відповідач фактично з березня 2018 р. виїхав із вказаної квартири та не повертається, оскільки проживає окремо. Протягом всього періоду відсутності відповідача будь-яких витрат на утримання квартири він не несе, всі комунальні платежі сплачує особисто. На даний час безпідставна відсутність відповідача у її квартирі обмежує її право щодо користування даною квартирою, оплатою платежів, а також позбавляє права на оформлення субсидії. Та обставина, що відповідач не проживає у вказаній квартирі більше ніж один рік підтверджується копіями актів обстеження умов проживання від 10.09.2019р., 15.10.2019р., 14.02.2020р., 17.05.2020р., 20.08.2020р., 15.09.2020р., які складені за участю сусідів та затверджені головою правління ОСББ «Миру-12». Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору довічного утримання від 14.01.2009 р. укладеного з ОСОБА_3 (а.с.4). 02.12.2011 р. позивач в зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища(а.с.5). ОСОБА_3 померла. Обтяження на квартиру АДРЕСА_1 припинено 28.04.2017 р. державним реєстратором Лаврентьєвою О.В., що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 28.04.2017 р.(а.с.6).

Відповідач зареєстрований в квартирі позивача з 03.05.2016 р., що підтверджується копією домової книжки(а.с.7-8).

Відповідач в квартирі позивача не проживає, що підтверджується актами від 10.09.2019р., 15.10.2019р., 14.02.2020р., 17.05.2020р., 20.08.2020р., 15.09.2020р. (а.с.9-14).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Оскільки відповідач в належній позивачу на правівласності квартирі не проживає без поважних причин більше строку передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України, витрат по утриманню квартири позивача не несе, його реєстрація в квартирі позивача перешкоджає в отриманні ним субсидії, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставівикладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,(паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Хмельницькій області 12.01.1999 р.; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою

АДРЕСА_1 .

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду виготовлено 23.12.2020 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В.