Номер провадження 2/754/2839/20
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Оверченко Д.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача Регеши А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз», третя особа: Обухівський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду від 29.11.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

27.04.2020 позивач подав до суду збільшення позовних вимог, які прийняти судом. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 03.02.2012 по 01.12.2014 ОСОБА_1 працював на посаді менеджера з продажу в ДП «Торговий дім» Київоблгаз», що підтверджується копією трудової книжки. Наказом №26-К від 28.11.2014 ОСОБА_1 було звільнено з посади менеджера з продажу за угодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Однак, ОСОБА_1 не було виплачено компенсації за 15 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період праці. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017 стягнуто з Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмір 2548,50грн та компенсацію середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 118250грн. На даний момент рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017 не виконано. Оскільки, саме з вини відповідача та третьої особи не виконується рішення Деснянського районного суду, так як розпорядником коштів завжди був і є відповідач по справі, а ДП «Торговий дім» не мав ніколи коштів. У зв`язку з цим позивач просить суду стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» на користь позивача заборгованість в розмірі 193325,40грн, з яких 118 250,40грн, відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017 та 55075,00грн за прострочення на 36 місяців його виконання і 20000грн моральної шкоди.

22.01.2020 до суду надійшов відзив від представника відповідача - адвоката Дмитренко Олени Олегівни, відповідно до якого зазначено, як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду із вимогою стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на його користь заборгованість в сумі 118250,40грн. В обґрунтування наявності заборгованості позивачем зазначено, що він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз» з 13.02.2012 по 01.12.2014 та був звільнений із займаної посади за угодою сторін за п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідач повідомляє, що ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», а відтак відповідач не є власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи особою з яким позивач укладав трудовий договір в розумінні ст. 21 Кодексу законів про працю України. Так, згідно зі Статутом ДП «Торговий дім», ПАТ «Київоблгаз» є засновником ДП «Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз». Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», відповідно до ч. 3 ст. 96 Цивільного кодексу України учасник (засновники) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Таким чином, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» не несе відповідальність за існуючі заборгованості ДП «Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз», а відповідно вимоги позивача пред`явленні до неналежного відповідача.

До суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_2 , відповідно до якої зазначено, що в матеріалах справи знаходяться докази, які свідчать, що ДП «Торговий дім» ПАТ «Облгаз» є дочірнім підприємством відповідача, знаходиться до цього часу в приміщенні, що належить відповідачу, все майно ДП «Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз» перейшло в розпорядження Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз», а тому перейшло зобов`язання перед позивачем.

16.06.2020 до суду надійшли пояснення від представника відповідача ОСОБА_3 , відповідно до яких зазначено, що позивачем у заяві про збільшення позовних вимог обґрунтовується збільшення вимог на 55075,00грн за рахунок розрахованої ним особисто пені за 1095 днів прострочення виплат йому на виконання рішення суду у справі У 754/14096/16-ц. Однак, АТ «Київоблгаз» не є відповідачем по справі №754/14096/16-ц та жодним рішенням суду не стягнуто з АТ «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 заборгованості, а відповідно пеня не може бути нарахована до сплати особою, яка не є боржником за основною сумою боргу. Відповідачем по справі № 754/14096/16-ц, роботодавцем та відповідно боржником за заборгованістю за невикористану відпустку та компенсацію середнього заробітку на користь ОСОБА_1 є ДП «Торговий Дім». В межах судової справи №754/14096/16-ц встановлено обставини стосовно роботодавця ОСОБА_1 - ДП «Торговий Дім», який несе майнову відповідальність перед звільненим працівником.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судових засіданнях заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві.

Представник третьої особи - Обухівський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, не заперечують проти позовних вимог та просять суд задовольнити.

Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 03.02.2012 по 01.12.2014 ОСОБА_1 працював на посаді менеджера з продажу в ДП «Торговий дім» Київоблгаз», що підтверджується копією трудової книжки.

Наказом № 26-К від 28.11.2014, ОСОБА_1 було звільнено з посади менеджера з продажу за угодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

Однак, ОСОБА_1 при звільнені не було виплачено компенсації за 15 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період праці.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017 стягнуто з Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмір 2548,50грн та компенсацію середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 118250,00грн.

На примусовому виконанні в Обухівському міськрайонному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходився на виконанні виконавчий лист № 754/14096/16-ц від 21.04.2017, виданий Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2548,50грн та компенсацію середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 118250,00грн.

Судом безспірно встановлено, що на сьогодні вищевказане рішення суду повністю не виконано.

16.10.2019 представник позивача ОСОБА_2 звернувся з заявою - претензією до Голови правління Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» з вимогами виконати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017 та сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмір 2548,50грн та компенсацію середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 118250,00грн.

28.10.2019 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» надали відповідь на заяву - претензію, відповідно до якої зазначили, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про прийняте рішення щодо припинення юридичної особи від 03.06.2015, встановлено строк для заявлені кредиторських вимог - 08.08.2015.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2019, заяву Голови ліквідаційної комісії Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Торговий дім» залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вимогою про стягнення заборгованості до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз», так як вважає, що вони є правонаступниками ДП «Торговий дім» Київоблгаз», так як є власником Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз».

Однак, згідно статуту у редакції 2014 року та 2019 року Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» є Дочірнім підприємством Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», ідентифікаційний код 20578072, яке є його єдиним засновником, дочірнє підприємство є юридичною особою з моменту державної реєстрації, і здійснює свою діяльність у відповідності з укладеними угодами та договорами (контрактами) на засадах повного господарського розрахунку, самофінансування і самоокупності.

Відповідно до п. 1.3. Статуту у редакції 2014 року та 2019 року, Дочірнє підприємство є юридичною особою, яке створене відповідно до чинного законодавства України на невизначений строк, має найменування, самостійний баланс, круглу печатку та штампи із своїм найменуванням, фірмові бланки, має право на знаки для товарів та послуг, промислові зразки та інші об`єкти інтелектуальної власності, має право відкривати (закривати) поточні, валютні, депозитні та інші рахунки в банківських установах.

Згідно п. 1.5. Статуту (2014 та 2019), Дочірнє підприємство відповідно до чинного законодавства України та норм цього Статуту на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається майном, що знаходиться у його власності. Майно та активи Дочірнього підприємства не підлягають націоналізації, конфіскації чи іншому примусовому безоплатному вилученню.

Пункт 1.11 Статуту (2014 та 2019) передбачає, що Дочірнє підприємство, у відповідності до чинного законодавства, самостійно розробляє і затверджує штатний розклад (розпис), визначає фонд оплати праці та встановлює форми, системи і розміри оплати праці (інші види доходів) власних працівників, порядок надання і тривалість щорічних оплачуваних і додаткових відпусток; має право самостійно встановлювати для своїх працівників додаткові відпустки, скорочений робочий день, інші пільги тощо; має право залучати для роботи українських та іноземних спеціалістів.

Згідно п. 1.13 Статуту (2014 та 2019), Дочірнє підприємство несе відповідальність по своїм зобов`язанням тільки належним йому майном, на яке згідно чинного законодавства може бути накладено стягнення. Дочірнє підприємство не відповідає по зобов`язаннях Головного підприємства, а Головне підприємство не відповідає по зобов`язаннях Дочірнього підприємства. До Дочірнього підприємства та його органів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення Головним підприємством або його посадовими особами протиправних дій. До Головного підприємства не можуть застосовуватися будь-які санкції; що обмежують його права, у разі вчинення протиправних дій Дочірнім підприємством.

Відповідно до п. 4.1 Статуту (2014 та 2019), Єдиним засновником та власником Дочірнього підприємства є Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «КИЇВОБЛГАЗ», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «КИЇВОБЛГАЗ».

Згідно п. 5.2 Статуту (2014 та 2019), Дочірнє підприємство є юридичною особою з моменту державної реєстрації, і здійснює свою діяльність у відповідності з укладеними угодами та договорами (контрактами) на засадах повного господарського розрахунку, самофінансування і самоокупності.

Пунктом 5.4.2 Статуту (2014 та 2019) передбачено, що самостійно або разом з іншими суб`єктами господарювання засновувати на території України та за межами організації з правом юридичної особи в будь-яких допустимих законом організаційно-правових формах.

Згідно із п. 9.4.5. Статуту (2014 та 2019), директор Дочірнього підприємства діє в межах своєї компетенції від імені Дочірнього підприємства та представляє його без довіреності перед будь-якими особами (юридичними та фізичними), у будь-яких органах (державних і недержавних), судах і господарських судах, як в Україні, так і за її межами.

Отже з матеріалів справи та із змісту Статуту у редакції 2014 року та 2019 року Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» встановлено, що ДП«Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз» є окремою від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» юридичною особою, яка самостійно відповідає за майновими зобов`язаннями, та те, що саме між ДП«Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз» та ОСОБА_1 існують зобов`язання, у яких позивач є кредитором з підстав стягнення з ДП«Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз» (боржник) рішенням Деснянського районного суду м.Києва в межах цивільної справи №754/14096/16-й заборгованість за невикористану відпустку та компенсацію середнього заробітку.

Крім того, 03.11.2020 до суду надійшли пояснення Дочірнього підприємства «Торговий дім» Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»,в особі голови ліквідаційної комісії Штукатурова Федора Олексійович, відповідно до яких встановлено, що ДП«Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз», визнають за собою заборгованість перед ОСОБА_1 та відносять даного кредитора до переліку своїх кредиторів.

До того ж відповідно до пунктів 12.1.; 12.5.; 12.8; 12.9. Статуту у редакції 2014 року та Статуту в редакції 2019 року в пунктах 14.1; 14.5.; 14.6.; 14.9, визначено, що припинення діяльності Дочірнього підприємства здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації; З дня призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження по управлінню справами Дочірнього підприємства; Ліквідаційна комісія здійснює свої повноваження згідно з чинним законодавством України; Ліквідація Дочірнього підприємства вважається завершеною, а Дочірнє підприємство таким, що припинило свою діяльність, з моменту внесення запису про це до державного реєстру.

Отже судом беззаперечно встановлено, що ДП«Торговий дім» ПАТ «Київоблгаз» не є ліквідованим, ліквідаційна стадія не завершена, а значить Дочірнє підприємство не є таким, що припинило свою діяльність, має призначеного відповідно до Закону голову ліквідаційної комісії ОСОБА_4 та продовжує нести відповідальність за майновими зобов`язаннями.

Частина 2 статті 16 ЦК України встановлює перелік цивільно-правових (матеріальних) способів захисту прав та інтересів. Їх суть полягає у тому, що за їх допомогою відновлюється майновий стан особи, усуваються перешкоди на шляху здійснення права або невизначеність правового стану та фактів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернувся позивач, так і від характеру його порушення.

Способом захисту порушеного суб`єктивного права ОСОБА_1 обрано стягнення заборгованості з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз», яке є окремою юридичною особою, з якою жодних укладених угод стосовно погашення або несення відповідальності за майновими зобов`язаннями між позивачем або ДП «Торговий дім» не укладалося, відтак, позивач в силу положень статті 12 ЦПК України зобов`язаний довести порушення його прав та інтересів відповідачем внаслідок саме не прийняття участі у вчиненні дій щодо виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017.

Однак аналіз статей 47, 116 КЗпП України свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні такого обов`язку з вини роботодавця наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Отже судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував в трудових правовідносинах саме з ДП «Торговий дім», а ні зАкціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз».

Згідно із статті 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч.3 ст. 96 ЦК України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язання юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язання її учасників (засновників), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Відповідальність за невиконання зобов`язань Дочірнього підприємства не може бути покладена на кошти та майно власника, оскільки в їх діях відсутня вина як умова відповідальності згідно зі статтями 509, 610, 611, 612 та 614 Цивільного кодексу України.

Таким чином, фактично мають місце спірні правовідносини щодо стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та компенсацію середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку між ДП «Торговий Дім» ПАТ «Київоблгаз» та позивачем, однак порушене право позивача було захищено судом та ухвалено рішення про задоволення в межах заявлених вимог позивача, яке на сьогодні перебуває на виконанні з 22.01.2019 (виконавче провадження №5832447) в Обухівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області, про що не заперечувалось учасниками справи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час проведення торгів), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зазначені обставини є підставою для відмови в позові, що не позбавляє позивача процесуального права звернутися за захистом порушеного (невизнаного, оспорюваного) права до суду з позовом до належного кола відповідачів.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем та його представником не надано суду жодних доказів, які б свідчили та підтверджували про те, що саме відповідачем спричинено порушення прав чи інтересів позивача, а тому слід відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 118 250,40грн, відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017.

Враховуючи, що судом відмовлено в позовній вимозі про стягнення заборгованості в розмірі 118 250,40грн, відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2017, а вимоги про стягнення пені в розмірі 55075,00грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за рішенням суду протягом 36 місяців та стягнення моральної шкоди в розмірі 20000,00грн є похідними вимогами, тому суд вважає, що ці вимоги також не підлягають задоволенню.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем та представником не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 79-81 ЦПК України.

Оскільки суд відмовляє в задоволені позову, всі судові витрати покладаються на позивача, що відповідає ст.141 ЦПК України.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 16, 80, 96, 509-614 ЦК України, статтями 7, 10, 12, 76-81, 141, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз», третя особа: Обухівський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського Апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз», ; місцезнаходження за адресою: м.Київ, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Боярка, вулиця Шевченка, 178.

Третя особа: Обухівський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, , місцезнаходження: Київська область, м.Обухів, вулиця Київська, 5.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2020.

Суддя В.В. Бабко