Справа № 195/1377/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

10.12.2020 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з жовтня 2003 року зі згоди відповідача ОСОБА_2 , з якою вона знаходилась у добрих стосунках, без будь-яких офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком (оренди, зберігання, управління, тощо), разом зі своєю сім`єю вселилася у домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Про те, кому належить на праві власності житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає з сім`єю та користується землею з жовтня 2003 року на момент вселення в домоволодіння, їй не було достовірно відомо.

Відповідач ОСОБА_2 , виїхавши за межі Томаківського району, у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з жовтня 2003 року, а знята із реєстрації за даною адресою з 19.11.2002 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 15.07.2020 та довідкою виконкому Томаківської селищної ради від 16.07.2020.№ 636.

Позивач зазначає, що у її володінні та розпорядженні знаходяться правовстановлюючі документи на домоволодіння та земельну ділянку: договір купівлі-продажу житлового будинку від 04.02.1992 р., Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.07.2003, Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.08.2003, технічний паспорт на будинок, Державний акт на право приватної власності на землю від 01.07.1996, Витяги з ДЗК на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,24 га.

ОСОБА_2 на час купівлі-продажу домоволодіння в 1992 році перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Тому, куплений ОСОБА_2 у шлюбі житловий будинок з належними земельними ділянками відноситься до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За офіційно непідтвердженими даними ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у місті Запоріжжя.

Тому, узаконити оформлення права власності на домоволодіння, у якому вона проживає зі своєю сім`єю з 2003 року вона не має можливості, крім, як шляхом звернення до суду з даним позовом.

З 2003 року та по теперішній час вона продовжує володіти і користуватися житловим будинком та земельною ділянкою загальною площею 0,49 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; зазначений факт ніким не спростовано, а тому, вважає, що має право на набуття права власності на дане майно за набувальною власністю.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач також просить суд розглянути справу за її відсутності, при цьому зазначила, що проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави набуття права власності визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивач ОСОБА_1 з жовтня 2003 року, зі згоди відповідача ОСОБА_2 , без будь-яких офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком, разом зі своєю сім`єю вселилася у домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Томаківської селищної ради від 16.07.2020 за вих.№ 05-19/216-ВС та актом обстеження житлово- побутових умов від 15.07.2020, складеного депутатом ради ОСОБА_4 в присутності представників громадськості, де і проживає у ньому до теперішнього часу, при цьому користується присадибною земельною ділянкою та городом.

Відповідач ОСОБА_2 , виїхавши за межі Томаківського району, у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з жовтня 2003 року, а знята із реєстрації за даною адресою з 19.11.2002 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 15.07.2020 (а.с.17) та довідкою виконкому Томаківської селищної ради від 16.07.2020.№ 636 (а.с.15).

Позивач зазначає, що у її володінні та розпорядженні знаходяться правовстановлюючі документи на домоволодіння та земельну ділянку: договір купівлі-продажу житлового будинку від 04.02.1992 (а.с.10), Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.07.2003 (а.с.8), Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.08.2003 (а.с.9), технічний паспорт на будинок (а.с.19-21), Державний акт на право приватної власності на землю від 01.07.1996 (а.с.12), Витяги з ДЗК на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,24 га (а.с.22-25).

ОСОБА_2 на час купівлі-продажу домоволодіння в 1992 році перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 15.03.1996 Ленінським відділом РАЦС м.Запоріжжя (а.с.13) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 13.08.1998 відділом РАГС Томаківської райдержадміністрації Дніпропетровської області (а.с.14). Тому, куплений ОСОБА_2 у шлюбі житловий будинок з належними земельними ділянками відноситься до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки виконкому Томаківської селищної ради від 23.07.2020 № 05-19/243-ВС (а.с.18) дані про реєстрацію, місце проживання на території Високівського старостинського округу Гоцуляка М.Н. та зняття його з реєстрації відсутні; разом з цим, за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 з жовтня 2003 року не проживає, виїхавши за межі Томаківського району.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Запоріжжя Запорізької області, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 22.10.2020 (а.с.47).

Крім того, з письмового повідомлення Запорізького обласного Державного нотаріального архіву за вих. № 2438/01-21 від 05.11.2020 та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62305269 від 03.11.2020 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у даному домоволодінні. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, добросовісно та безперервно (більше десяти років) володіє та користується житловим будинком та земельною ділянкою, підтримує їх у належному стані, постійно проводить поточні та капітальний ремонти будинку, оплачує відповідні комунальні послуги, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями відповідних документів (а.с.26-30).

Ніхто протягом усього часу проживання позивача у вищезазначеному домоволодінні з 2003 року та по даний час її прав на володіння та користування цим нерухомим майном не оспорював, ніяких претензій до неї не пред`являв.

Згідно незалежної експертної оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , вартість житлового будинку із господарськими будівлями складає 58 400 грн. (а.с.31).

Згідно експертної грошової оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , вартість земельної ділянки площею 0,25 га - 10 000 грн. (а.с.32), земельної ділянки плошею 0,24 га - 9 600грн. (а.с.33).

Володіння позивачем зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.

Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Володіння житловим будинком позивачем не здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), що являється обставинами, які підтверджують факт відсутності у неї підстави для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння ним, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.

В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю».

За зазначених обставин та правових підстав позивач може реалізувати своє право на житло гарантоване статтею 47 Конституції України тільки на підставі частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, як особи, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за нею права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Постановою № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 119,120 Земельного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок літ.«А» загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м, з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «Б», туалетом літ.«Г» та іншими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності за набувальною давністю на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :04:001:0091, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,2400 га, кадастровий номер :04:001:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 : на домоволодіння, проведеного Дніпропетровським обласним комунальним підприємством «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на підставі рішення про реєстрацію права власності від 29.07.2003 року, реєстраційний номер 2059391, номер запису 152 в книзі 2; на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :04:001:0091, цільове призначення - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV- ДП № 080552 від 01.07.1996 згідно рішення сесії Володимирівської сільської ради Томаківського району від 12.05.1994 №21 та земельну ділянку площею 0,2400 га, кадастровий номер :04:001:0090, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, зареєстрованого на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV- ДП № 080552 від 01.07.1996 згідно рішення сесії Володимирівської сільської ради Томаківського району від 12.05.1994 №21.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1681,60 грн. (одну тисячу шістсот вісімдесят одну грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів.

Згідно ч 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 16.12.2020 року.

Суддя: Л. А. Кондус