Справа № 161/8952/17
Провадження № 2/161/1881/20
У Х В А Л А

17 березня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву судді Ковтуненка В.В. про самовідвід,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/9852/17 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ківерцівської центральної районної лікарні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У даній справі заявлено самовідвід головуючим у справі суддею Ковтуненко В.В. та подано письмову заяву. З підстав, викладених в заяві, заявляє самовідвід, у відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді Ковтуненка В.В. підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Судом при розгляді заяви встановлено, що В провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/9852/17 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ківерцівської центральної районної лікарні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 11 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ківерцівської центральної районної лікарні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

30 січня 2020 року адвокат Мельниченко подав до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.

Постановою Волинського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 року скасовано, справу направлено до того ж суду для продовження її розгляду. Підставою для скасування вказаної ухвали був висновок Волинського апеляційного суду, що суд, визнавши обов`язковою явку в судове засідання позивача та його представників, не обґрунтував такої обов`язковості, не повідомив двох інших представників позивача, здійснив перешкоди щодо обов`язкової явки в судове засідання представника позивача.

Однак, такі висновки суду апеляційної інстанції перешкоджають об`єктивно розглянути цивільну справу № 161/9852/17 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ківерцівської центральної районної лікарні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з наступних підстав.

Ухвалою суду від 28 січня 2019 року явка позивача та представника позивача в судові засідання була визнана судом обов`язковою.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до статті 129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Позивач та його представник, кожен зокрема, почергово не з`явилися в судові засідання, призначені на 16 липня 2019 року, 02 жовтня 2019 року та 11 грудня 2019 року. Про дату, час і місце проведення кожного судового засідання позивач та його представник, кожен зокрема, повідомлялися належним чином.

При цьому, суд звертає увагу, що представником позивача Мельничук В.В. не подавалось до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. А тому безпідставним є твердження, покладене в основу постанови Волинського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року щодо невирішення судом репліки представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції саме 16 липня 2019 року.

При цьому, недослідженими Волинським апеляційним судом Волинським апеляційним судом залишились обставини щодо неявки сторони позивача в судове засідання, призначене на 02 жовтня 2019 року.

Крім того, беззаперечним є факт відправлення представником позивача ОСОБА_5 телеграми щодо неможливості явки в судове засідання, призначене на 11 грудня 2019 року лише о 14.33 годин 12 грудня 2019 року, тобто після самого засідання.

Тобто, беззаперечними є факти:

- Належного повідомлення судом безпосередньо позивача та його уповноваженого представника про дату, час та місце судових засідань, призначених на 16 липня 2019 року, 02 жовтня 2019 року та 11 грудня 2019 року;

- Неявки позивача та будь-якого його представника в судові засідання, призначені на 16 липня 2019 року, 02 жовтня 2019 року та 11 грудня 2019 року;

- Відсутності в матеріалах справи будь-якого клопотання про участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- Відправлення представником позивача Мельничук В.В. телеграми щодо неможливості явки в судове засідання, призначене на 11 грудня 2019 року лише о 14.33 годин 12 грудня 2019 року, тобто після самого засідання.

При цьому, Волинським апеляційним судом взагалі не встановлені обставини, згідно яких з ОСОБА_6 розірвано угоду про надання правової допомоги ОСОБА_2 , та відповідно, припинено представництво.

Крім того, Волинським апеляційним судом взагалі не встановлені обставини, згідно яких представник позивача ОСОБА_1 змінив своє прізвище, нове його прізвище суду невідоме.

Також суд звертає увагу, що Волинський апеляційний суд при винесенні своєї Постанови від 27 лютого 2020 року вийшов за межі апеляційної скарги та, фактично, надав оцінку ухвалі суду від 28 січня 2019 року про призначення справи до судового розгляду, яка не підлягає оскарженню.

Приймаючи до уваги зміст постанови Волинського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, суд позбавлений в подальшому оцінювати докази відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд позбавлений можливості в подальшому здійснювати оцінку доказів в цивільній справі № 161/9852/17 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ківерцівської центральної районної лікарні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що наявні обставини, які перешкоджають розгляду даної справи та об`єктивному вирішенню справи по суті відповідно до внутрішнього переконання суду. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви судді Ковтуненка В.В. про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву судді Ковтуненка В.В. про самовідвід задовольнити повністю.

Відвести суддю Ковтуненка В.В. від розгляду цивільної справи № 161/9852/17 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ківерцівської центральної районної лікарні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко