Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1482/20
Провадження № 2/674/635/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

з участю секретаря судового засідання Бойчук С.В.

розглянувши в загальному позовному провадженні в підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку (пай) (ціна позову 15180 грн.),-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 1992 року по 1997 рік була членом колгоспу КСП "Прогрес" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області, де працювала помічником комбайнера, за що отримувала заробітну плату.

Тобто на час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" була членом колгоспу "Смотрич", однак право на земельну частку (пай) не отримала.

А тому звертається до суду.

Позивачка ОСОБА_1 до підготовчого засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 1992 року по 1997 рік була членом колгоспу КСП "Прогрес" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області, де працювала помічником комбайнера, за що отримувала заробітну плату, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 .

На час видачі Президентом України указу від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" була членом агрофірми "Смотрич", однак право на земельну частку (пай) не отримала.

Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №000362 видано агрофірмі "Смотрич" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області 23.10.1995.

Згідно із п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до положень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Тобто, на час виходу Указу Президента позивач був членом колгоспу та мав право на отримання земельної частки (паю), але помилково не був включений в списки громадян членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно архівної довідки від 06.06.2018 №04-06/209 у 1944 році колгосп "Червоний клич" смт.Смотрич Смотрицького району Кам`янець-Подільської області відновлює свою діяльність, в 1950 році колгосп носить назву колгосп ім.Фрунзе смт.Смотрич Смотрицького району Кам`янець-Подільського району, в 1962 році в зв`язку з ліквідацією Смотрицького району господарство входить до Городоцького району і міняє назву на колгосп "Перемога" смт.Смотрич Городоцького району Хмельницької області, в 1965 році колгосп "Перемога" смт.Смотрич Городоцького району Хмельницької області і носить назву колгосп "Прогрес" смт.Смотрич Городоцького району Хмельницької області, у відповідності з рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області від 30.01.1990 №1 затверджено рішення бригади №4 с.Криничани "Про від`єднання колгоспників с.Криничани від колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич в самостійне господарство". Територіальне від`єднання села Криничани від колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич вирішено провести в межах земель, що існували з колгоспом "Прогрес" в 1960 році. Відповідно до рішення зборів уповноважених колгоспників колгоспу "Прогрес" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області від 26 серпня 1992 року господарство переведено на статус агрофірми "Смотрич" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

На підставі Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-ІV одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду.

Згідно ст.25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), яка належить її на законних підставах, хоча остання і не отримувала відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно ст.1 Конституції України являється Україна, є неприпустимим.

А тому, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай).

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст.141 ЦПК України покладає їх на позивачку.

Керуючись ст.ст. 256-267, 392 ЦК України, п. 1-2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" № 720 від 08.08.1995, ст.ст. 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку (пай) (ціна позову 15180 грн.) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) у розмірі середньої земельної частки (паю) по Смотрицькій селищній раді Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області із земель колишньої агрофірми "Смотрич" смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники провадження:

позивачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Смотрицька селищна рада Дунаєвецького району Хмельницької області, місцезнаходження: смт.Смотрич вул.Героїв Небесної сотні, 8 Дунаєвецького району Хмельницької області, .

Суддя В. М. Шклярук