Справа № 210/1118/20
Провадження № 2/210/1146/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" грудня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Літвіненко Н.А.,

при секретарі Таранущенко В.С.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2011 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/7 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 липня 2016 року, а також стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/7 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 липня 2016 року.

Крім того, судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідно віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 26 червня 2019 року і до повноліття дитини.

Таким чином, загальний розмір стягуваних аліментів на утримання дітей становить 70,2% його заробітку. При цьому хоча він і отримує заробітну плату та пенсію по інвалідності, однак він був поранений на службі в зоні проведення АТО і на теперішній час змушений купувати ліки у зв`язку з хворобою та проходити реабілітацію, стан його здоров`я значно погіршився, та йому не вистачає коштів навіть на речі першої необхідності.

До того ж, позивачем був отриманий кредит для придбання побутової техніки, він був змушений залишити зареєстроване місце проживання спільне з відповідачкою-3: АДРЕСА_1 , де вона проживає разом з їхніми спільними дітьми, тому на теперішній час орендує житло, однак сплачує кошти за житлово-комунальні послуги за вказаною адресою.

В зв`язку з цим позивач просить зменшити загальний розмір стягуваних аліментів з 70,20% на утримання усіх дітей до 50,00%, а саме: на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , з 16,60% до 12,5% від усіх видів заробітку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , з 14,30% до 12,50% від усіх видів заробітку та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , з 14,30% до 12,50% від усіх видів заробітку, а також на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , з 25,00% до 12,50% від усіх видів заробітку.

Ухвалою суду від 23 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, також зазначила, що з вересня 2017 року по серпень 2018 року перебувала з позивачем в цивільному шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Через постійні сварки з позивачем сімейні відносини з серпня 2018 року припинені, проживають окремо, на теперішній час не спілкуються.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки у встановленому законом порядку суд не повідомила, заява про відкладення розгляду справи та відзив не подавала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2011 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 31).

Позивач перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.03.2011 року виданим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 102 (а.с. 23). Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.10.2011 року, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 886 (а.с. 25), та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.08.2013 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1045 (а.с. 26). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року з позивача на користь відповідача-3 стягнуто аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/7 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 липня 2016 року (а.с. 33). Відповідно до копії рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2017 року, шлюб між позивачем та відповідачем-3 розірвано (а.с. 24).

Згідно з копією судового наказу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідно віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 26 червня 2019 року і до повноліття дитини (а.с. 38).

З досліджених судом письмових доказів, доданих позивачем до позовної заяви (а.с. 7-17) встановлено, що позивач ОСОБА_1 періодично у 2018-2019 роках перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з наслідками вогнепального осколкового поранення та перебував на реабілітації у зв`язку з інвалідністю, а також у 2018 році проходив відновну реабілітацію у Словаччині.

Згідно з довідками ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з місця роботи позивача ОСОБА_1 :

-згідно виконавчого листа 210/3594/19 від 03.09.2019 року про стягнення аліментів у розмірі 24,80% в період з 01.11.2019 року по 31.12.2019 року утримано і перераховано аліментів в сумі 12152,57 грн., заборгованість станом на 01.01.2020 року становить 17017,16 грн.;

-за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року з нього утримано і перераховано аліментів на утримання дітей в сумі:

- ОСОБА_7 40 081,80 грн.;

- ОСОБА_8 34 528,30 грн.;

- ОСОБА_9 - 34 528,30 грн. (а.с. 27-30).

-

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно частин1-2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я а матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п.п. 3, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів судом враховується рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, у відповідності до ст. 141 СК України.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, закон надає право платнику аліментів звернутися до суду про зміну розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Крім того, згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати уразі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачем надано суду належні та допустимі докази суттєвої зміни обставин з часу ухвалення рішень судів та винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, які і слугували підставами для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тому суд вважає за необхідне взяти до уваги доводи позивача ОСОБА_1 , дані про те, що він є учасником АТО, інвалідом 3 групи у зв`язку з пораненням, отриманим в зоні проведення АТО, працює старшим майстром на АМКР, у важких умовах праці, що потребує від нього додаткових коштів для життєдіяльності, лікування та підтримання себе в належному фізичному стані для того, щоб мати можливість заробити кошти для сплати аліментів та утримання дітей та зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів до 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку на кожну дитину.

На підставі наведеного, керуючись ст. 192 СК України, ст.ст. 4, 9, 13, 81, 141, 259-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Зменшити розмір аліментів, які стягнуті рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які стягнуті рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які стягнуті наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03.09.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 21.12.2020 року.

Суддя: Н. А. Літвіненко