провадження №: 6/752/224/20
У Х В А Л А

Іменем України

11.12.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані Голосіївським районним судом м. Києва 02.03.2018 у справі № 752/19949/16-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2018 у справі № № 752/19949/16-ц позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення задоволено. Про наявність указаного заочного рішення у справі ОСОБА_1 дізнався лише 13.03.2018, отримавши вказане заочне рішення засобами поштового зв`язку. 13.03.2018 ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення у справі № 752/19949/16-ц. 02.07.2018 ОСОБА_1 із Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо про існування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 04.05.2018 з тексту якої, серед іншого вбачається, що 02.03.2018 на підставі зазначеного рішення було видано виконавчі листи. Тобто, до набрання заочним рішенням законної сили Голосіївським районним судом м. Києва вже було видано виконавчі листи. 24.07.2018 ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на заочне рішення від 30.01.2018 у справі № 752/19949/16-ц. За наслідками її розгляду було прийнято постанову Київського апеляційного суду від 15.11.2018. В подальшому постановою Верховного Суду 18.12.2019 у справі № 752/19949/16, провадження № 61-2185св19, постанову Київського апеляційного суду від 15.11.2018 було скасовано.

Заявник зауважує, що оскільки, відбулась незаконна (помилкова) видача позивачам (стягувачам) виконавчих листів 02.03.2018 на підставі судового рішення, яке станом на 02.03.2018 не набрало законної сили, то виконавчі листі є такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі № 752/19949/16.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений в установленому законом порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності.

Решта учасників процесу у судове засідання не з`явились, поважності причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка сторін, не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для справи і вирішення її по суті, вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2018 позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення задоволено. Вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ключі від всіх замків на вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод у користуванні жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1102,40 грн судового збору в різних частинах.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.06.2018 залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2018 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.12.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 15.11.2018 скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2018 залишено без змін.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, як роз`яснено в Узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Відповідно до п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з ново виявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І Книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 18 ЦПК України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено судом, обов`язок боржника не припинено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутнсть підстав для визнання виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом міста Києва на підставі рішення у справі № 752/19949/16-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення, таким, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст.259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю.Мазур