Провадження № 2-з/750/107/20
У Х В А Л А

22 грудня 2020 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Маринченко О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавто» про стягнення заборгованості та відшкодування збитків,

в с т а н о в и л а :

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавто» про стягнення заборгованості та відшкодування збитків.

Обгрунтував, зокрема, позивач свій позов тим, що він був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавто», його частка у товаристві становила 6% статутного фонду (капіталу). Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавто» від 23 січня 2018 року позивача виключено зі складу учасників товариства та вирішено виплатити йому вартість частини майна товариства пропорційно його частці у статутному капіталі. Проте, вартість частини майна товариства пропорційно частці позивача у статутному капіталі йому виплачена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також, позивач разом з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, одним зі спорів, що виникають із корпоративних відносин, є спір учасника чи колишнього учасника юридичної особи з нею самою, пов`язаний з управлінням і діяльністю останньої.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавто», учасником якого він був, а спір між сторонами виник через невиконання товариством зобов`язань, пов`язаних із виходом учасника із товариства (не виплачено вартість частини майна товариства, пропорційно частці вибулого учасника у статутному капіталі), тобто пов`язаний із припиненням корпоративних прав відповідного учасника товариства, у зв`язку з чим такий спір відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження слід відмовити та повернути позивачу позовні матеріали, в тому числі і заяву про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 186, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавто» про стягнення заборгованості та відшкодування збитків.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи за вказаним позовом відноситься до юрисдикції господарського суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко