Провадження № 2/727/211/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Мамчина П.І.

секретар судових засідань Вельничук О.А., Нікітович О.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідачка ОСОБА_3

представник відповідачки ОСОБА_4

представник третьої особи, Служби у справах дітей Чернівецької міської ради Сабадаш Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Позовна заява мотивована тим, що з 15 жовтня 2006 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 грудня 2018 року шлюб між ними був розірваний. З часу припинення шлюбу та до теперішнього часу дитина перебуває на його утриманні, проте проживає разом з відповідачкою. Однак, на протязі останнього часу, донька проводить більшу частину свого часу у м. Сторожинець, у своєї бабусі. Крім того, бабуся працює на ринку в м. Сторожинець і дуже часто (навіть у зимовий період) бере туди доньку, де дитина проводить цілий день. Також, його хвилює як батька, той факт, що дитина дуже часто перебуває поряд із братом відповідачки - ОСОБА_6 , 1978 р.н., який знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра з 2010 року, діагноз: шизофренія. Вказав, що був випадок, коли ОСОБА_6 всупереч волі дитини цілував та обіймав дитину. На даний час він дуже хвилюється про психологічний та емоційний стан своєї дитини, і вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з ним. Зазначив, що має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідачка забезпечити не в змозі. Просить позов задовольнити.

Зустрічна позовна заява від 02 січня 2019 року мотивована тим, що після розірвання шлюбу, 22 лютого 2019 року між сторонами був укладений договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання дитини та участі батьків у вихованні, відповідно до умов якого визначено місце проживання доньки з матір*ю за адресою: АДРЕСА_1 , а також батько зобов*язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. З березня 2019 року ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини не сплачує, існує заборгованість. Вказала, що донька проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира належить дочці відповідно до договору дарування. Дитина відвідує садок, додаткові курси та заняття. Інколи навідують бабусю і якщо при зустрічі з рідним братом, нехай і навіть хворим (а він як дитина), цілує, обіймає його, що є проявом любові, людяності, турботи. Вона дуже хвилюється про психологічний та емоційний стан донечки, адже намагання батька забрати дитину до себе, в іншу, новостворену сім*ю, до чужої для дитини матері, нової дружини ОСОБА_1 , де вже з*явилася ще одна дитина, завдасть донечці психологічну травму, у зв*язку із розлученням її з рідною матір*ю, з якою сильний емоційний зв*язок. Вона працює, має стабільний дохід, а також час для виховання дитини, а тому просить визначити місце проживання дитини з нею.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 27 січня 2020 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним та продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 19 лютого 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Аргументи учасників справи, пояснення свідків

У відзиві на позовну заяву відповідачка зазначила, що після розірвання шлюбу, 22 лютого 2019 року між ними був укладений договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у вихованні, відповідно до умов якого визначено місце проживання доньки з нею за адресою: АДРЕСА_1 , а також батько зобов*язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. З березня 2019 року ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини не сплачує, існує заборгованість. Вказала, що донька проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира належить дочці відповідно до договору дарування. Дитина відвідує садок, додаткові курси та заняття. Вона дуже хвилюється про психологічний та емоційний стан донечки, адже намагання батька забрати дитину до себе, в іншу, новостворену сім*ю, завдасть донечці психологічну травму, у зв*язку із розлученням її з рідною матір*ю. Просила в задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позові. Просили позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні просили визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 з матір*ю за її місцем проживанням.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засідання пояснила, що питання щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради та прийнято відповідне рішення надати до суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матір*ю ОСОБА_3 , не порушуючи права батька ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкування із дитиною.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою була домовленість щодо зустрічей з дитиною, було передбачено з ким проживатиме дитина, тобто з матір*ю. Вказав, що багато працює, але має час на відпочинок з дітьми. Зазначив, що хотів, щоб дитина росла в повноцінній сім*ї, в нього є більше можливостей створити кращі умови для дитини, бажає, щоб донька проживала з ним в селі Глибочок, де створені всі необхідні умови для її проживання, є окрема кімната, іграшки, речі. Крім того вказав, що був випадок, коли він разом з теперішньою дружиною та її дочкою забирав дочку ОСОБА_7 від бабусі. Дочка розповіла йому, що брат відповідачки, який є психічнохворий, цілував її та облизував. Він дуже переживає за доньку, яка інколи залишається у бабусі, де проживає брат відповідачки. ОСОБА_8 постійно перешкоджає йому бачитися з дочкою. Коли донька перебуває у бабусі в Сторожинці, то дитина без нагляду ходить по базару, де остання торгує. Був випадок, коли він викликав працівників служби МЧС, оскільки йому стало відомо, що ОСОБА_9 залишала доньку і пішла в перукарню. Однак ОСОБА_9 повернулася завчасно і двері ніхто не ламав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік, ОСОБА_1 подав позов, щоб дочка ОСОБА_7 проживала разом з ними, у зв*язку з тим що є факти, неналежного догляду. Чоловік переживає за дитину. В них з чоловіком більше можливостей та більше часу приділяти дитині увагу. ОСОБА_8 буває не дає чоловікові бачитися з донькою. Відомо, що ОСОБА_9 також залишала доньку з мамою, або братом. Настя їй розповідала, що не любить залишатися з дядьком ОСОБА_11 , оскільки той її цілує.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_13 - її донька. З народженням онуки ОСОБА_14 вона в усьому допомагала. ОСОБА_9 хороша матір, постійно піклується, завжди займається дитиною. ОСОБА_15 не приймає участь у вихованні. Коли ОСОБА_9 подала на розлучення, ОСОБА_15 викрав дитину на тиждень, поки вона не підписала документи, що відмовляється від майна. До розлучення ОСОБА_15 часто звертався до неї, щоб вона посиділи з онукою, так як вони їхали відпочивати. Онука відвідує гуртки, на які водить її дочка ОСОБА_16 . Дитина казала мені, що не хоче жити з татом. Був випадок, коли ОСОБА_15 викликав працівників служби МЧС, оскільки йому стало відомо, що ОСОБА_9 залишала доньку і пішла в перукарню. Однак ОСОБА_9 залишала доньку на знайому і дитина була під наглядом.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_9 . Оля дуже позитивна людина, дитина в неї любима та доглянута, завжди забезпечена, ОСОБА_16 слідкує за її харчуванням та здоров*ям, дитина відвідує різні гуртки, займається танцями, вивчає англійську мову, готується до школи. Видно, що у дитини з мамою дуже тісний зв*язок. Відомо, що у вересні жовтні 2019 року дитина боялася, що її хтось інший забере з садочку, а не мама.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2006 року, який відповідно до рішення Шевченківського райсуду м. Чернівці від 19 грудня 2018 року був розірваний (а.с.13).

Від шлюбу є донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Договором про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, укладеного 22 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлено, місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір*ю за адресою: АДРЕСА_1 , а також визначено сплату аліментів та порядок виплати, а також права та обов*язки сторін щодо дитини. (а.с.72-73).

ОСОБА_1 створені належні умови для проживання малолітньої дитини за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають позивач, його дружина, ОСОБА_10 та її донька ОСОБА_18 . Даний будинок належить на праві власності ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15-17).

ОСОБА_1 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.18).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є приватними підприємцями, мають постійний самосійний дохід (а.с.9-11, 76).

Відповідно до договору дарування квартири від 31.10.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності ОСОБА_5 є власницею квартири АДРЕСА_3 (а.с.74-75).

Актом ОСББ «Таксі» від 21 листопада 2019 року встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із донькою, ОСОБА_5 . Вихованням та доглядом доньки займається мати. У вихованні доньки, батько ОСОБА_1 участі не приймає (а.с.77).

Згідно довідки про склад сім*ї від 21 листопада 2019 року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_5 власниця, ОСОБА_3 мати, ОСОБА_1 батько (а.с. 78-79).

ОСОБА_3 на обліку в психіатричному кабінеті та у лікаря-наколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.80-81, 107).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2020 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ОСОБА_3 є спадкоємцем квартири АДРЕСА_4 (а.с.105 - 106).

Згідно довідки ДНЗ № 25 Центр розвитку дитини «Малюк» м. Чернівців від 20 листопада 2019 року малолітня ОСОБА_5 відвідує дошкільний заклад з 2017 р., оплату проводить мати дівчинки, дитина доглянута, розвиток її відповідає віку, відвідує різноманітні гуртки. Батько - ОСОБА_1 з`являвся в дошкільному закладі декілька разів, був присутній на дитячих ранках (а.с. 82).

Малолітня ОСОБА_5 додатково займається в групі підготовки дітей до школи комунальної бюджетної установи «Центральний Палац культури м. Чернівців», відвідує гурток сучасних танців «Школи танців та фітнесу DАNСЕ-СІТY», займається в групі з вивчення англійської мови в «Школі розвитку та підготовки дітей до школи «Пізнайко». Також відвідує групу підготовки до школи «Пролісок» Всі додаткові заняття по розвитку доньки оплачує мати ОСОБА_3 (а.с.83-85, 127-130).

Відповідно до інформації про результати психологічного обстеження ОСОБА_5 від 16 грудня 2019 р. емоційний фон під час обстеження врівноважений, дитина має великий інтерес до всього нового, високий рівень інтелекту, вільно і зрозуміло висловлю власну думку. Значимими людьми в житті дівчинки є матір та бабуся ОСОБА_19 по материнській лінії. Розмову про батька хотіла швидше закінчити, його фігура викликає в неї стурбованість та страх, що підриває безпеку та захищеність. Материнська фігура втілює емоційну близькість, відчуття безпеки та спокою. За результатами психологічного обстеження зроблено висновок про те, що напружені стосунки між батьками негативно впливають на емоційний стан дитини. Психологи рекомендують зустрічі з батьком є доцільними за умови проживання дитини із мамою в стабільному та безпечному середовищі (а.с. 86-87).

Згідно акту оцінки потреб сім*ї/особи від 11 січня 2020 року та відповідного висновку від 11 січня 2020 року умови проживання матері ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_5 задовільнені. Дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного проживання, навчання та розвитку. Мати задовольняє потреби дитини в повній мірі (а.с.113-117).

З висновку за результатами психологічної діагностики ОСОБА_5 вбачається, дитина активна, комунікабельна, проявляє інтерес до усіх видів діяльності, рівень інтелекту та психоемоційного розвитку відповідає віку. Найбільш психологічно значущим членом сім*ї дитина вважає матір, до якої дівчинка сильно емоційно прив*язана. Прослідковується позитивне ставлення до рідного батька, бажання об*єднати та відновити емоційну близькість між батьками. Сімейну систему дівчинка сприймає стійкою, включає до неї себе, матір та бабусю по материнській лінії, батько із сімейної системи виключений. (а.с.118).

З висновку органу опіки та піклування від 29 січня 2020 року вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради було прийнято рішення надати до суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матір*ю ОСОБА_8 , не порушуючи права батька ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкування із дитиною (а.с.134-138).

Мотивувальна частина

Позиція суду

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, оглянувши надані сторонами відеозаписи, дослідивши і оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Згідно ч.1 ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За змістом статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюють вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року № 1385, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини слід виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Суд встановив, що як батько, так і мати дитини, належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, позитивно характеризуються в побуті, не перебувають на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Кожна із сторін має самостійний дохід, який може забезпечити дитині належні умови проживання, виховання та навчання.

Відповідно до інформації про результати психологічного обстеження ОСОБА_5 від 16 грудня 2019 р. значимими людьми в житті дівчинки є матір та бабуся ОСОБА_19 по материнській лінії. Розмову про батька хотіла швидше закінчити, його фігура викликає в неї стурбованість та страх, що підриває безпеку та захищеність. Материнська фігура втілює емоційну близькість, відчуття безпеки та спокою. За результатами психологічного обстеження зроблено висновок про те, що напружені стосунки між батьками негативно впливають на емоційний стан дитини. Психологи рекомендують зустрічі з батьком є доцільними за умови проживання дитини із мамою в стабільному та безпечному середовищі.

Виходячи з обставин справи, встановлено, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення щодо визначення місця проживання дитини, а тому першочергове значення має надаватися саме найкращим інтересами дитини та створення умов для її духовного та фізичного розвитку.

Матеріально-побутове забезпечення батьків має враховуватися, але не є визначальним у вирішенні питання про визначення місця проживання дитини, оскільки перш за все суд бере до уваги інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків по вихованню дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, забезпечення інтересів дитини.

Як було встановлено в судовому засіданні, матеріалами справи, поясненнями свідків, а також і сторін, мати ОСОБА_3 приймає активну участь у житті дитини, опікується нею, прагне до якнайкращої соціальної адаптації дитини та її розвитку у колективі, що зі сторони батька не проявляється.

Встановивши наявність однакових належних матеріально-побутових умов як у матері, так і у батька для проживання дитини, належне виконання обома батьками своїх обов`язків по догляду та вихованню малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , врахувавши прагнення матері до якнайкращої соціальної адаптації дитини та її розвитку у колективі однолітків, інтереси та вік дитини, а також особисту прихильність дитини до матері, її психологічний стан, виходячи з висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір*ю, не порушуючи права батька брати участь у вихованні та спілкування із дитиною, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із матір*ю за її місцем проживання: АДРЕСА_1 , що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 404/428/16-ц.

Доводи позивача та його представника, що дитина багато часу проводить у бабусі, з психічнохворим братом відповідачки, що у нього є всі умови для проживання дитини та кращий матеріальний стан і що відповідачка не займається вихованням та розвитком дитини, не заслуговують на увагу, оскільки спростовані матеріалами справи та поясненнями свідків.

Суд зауважує, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7 разом з її матір*ю, не позбавляє батька дитини піклуватися про неї, бачитись з нею, спілкуватись, брати участь в її житті, проявляти батьківську любов.

З огляду на викладені обставини суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 160, 161 СК України, відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 247 ч. 2, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір*ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за її місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 грудня 2020 року.

Суддя Мамчин П.І.