КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 листопада 2017 року в дворі будинку по АДРЕСА_1, на припаркований автомобіль марки «Skoda-Octavia Ambiente» держномер НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є позивач, впало дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а позивач матеріальну шкоду в розмірі 35121,71 грн., а також моральну шкоду, яка виразилась в порушенні звичайного способу життя, стресів, що призвело до моральних страждань, які позивач оцінює у розмірі 5000 грн.

Балансоутримувачем об`єкту благоустрою та вказаної прибудинкової території є відповідач.

Просила стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 35121,71 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; витрати на проведення експертного дослідження з оцінки збитків, нанесених в результаті пошкоджень автомобіля 2400 грн., а всього 42521,71 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що 19 листопада 2017 року в дворі будинку по АДРЕСА_1 на припаркований автомобіль «SKODA-OCTAVІA AMBIENTE» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_1 , впало дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

На місці чи неподалік від місця стоянки автомобіля відсутні будь-які дорожні знаки, що забороняють парковку чи стоянку автомобілів.

Частина дерева, що упала на автомобіль, являє собою один із стовбурів дерева, який мав гнилу серцевину стовбура, що після падіння на автомобіль розпалася на частини.

Балансоутримувачем об`єкту благоустрою та вказаної прибудинкової території є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Відповідно до схеми прибудинкової території по АДРЕСА_1 дерево, яке впало на автомобіль є елементом благоустрою розташованим на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Отже, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», на яке покладено функції з утримання будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , повинно здійснювати свою господарську діяльність, яка спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Оскільки відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не виконало свої зобов`язання щодо належного утримання прибудинкової території та зелених насаджень на ній, що в свою чергу призвело до падіння частини дерева на автомобіль позивача, тому позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача завданої майнової шкоди, яка відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №902-2017 від 08 грудня 2017 року становить 35121,71 грн.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем надано докази бездіяльності відповідача, яка полягає у невидаленні дерева з гнилим стовбуром.

Однак, при винесенні рішення, суд першої інстанції відносно позовних вимог щодо стягнення шкоди, прийшов до хибного висновку, що позивачем не надано доказів існування обставин, які б свідчили, що саме внаслідок неправомірних дій або бездіяльності відповідача позивачу завдано шкоди.

Також суд першої інстанції, проігнорував норми чинного законодавства, взявши до уваги при винесенні рішення лише заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, які не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Винними діями відповідачів ОСОБА_1 завдана значна моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди позивач виходила із характеру та обсягу моральних (душевних) страждань та витрат немайнового характеру, їх тривалості, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Просила, скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» подало відзив та зазначає, що дана апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відзив обґрунтовує тим, що статутна діяльність КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснюється за КВЕД-2010 - 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів.

Ці послуги включають: загальне прибирання приміщень, догляд за ними, усунення сміття, забезпечення охорони та безпеки, доставку пошти, послуги портьє, прання та суміжні послуги допоміжного характеру.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року №80, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків.

Житлові будинки, які знаходяться територіально у Шевченківському районі міста Києва, у тому числі, багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 , належить до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та перебувають на його балансовому утриманні.

На підставі вимог статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», як балансоутримувач житлового фонду, має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг з їх виконавцями.

З метою реалізації балансоутримувачем зазначеного права після проведення електронних конкурсних торгів згідно ДК 016:2010 код 81.10.10-00 00. Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладено договір №10 від 10 січня 2017 року з ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» щодо «прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)», без передачі їх на баланс Виконавця, у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Шулявка» Шевченківського району міста Києва.

Тобто, виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій стосовно багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у 2017 році було ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», яке у разі ненадання чи неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах дії договору від 10 січня 2016 року №10 несе відповідальність, встановлену зазначеним договором та чинним законодавством.

До об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території.

Отже, зелені насадження прибудинкової території належать до об`єктів благоустрою зеленого господарства населених пунктів та передаються на балансове утримання у відповідності та на підставі розпорядчих документів їх власника, одночасно з реєстром зелених насаджень, паспортами на них, з ідентифікацією їх місця знаходження, земельної ділянки тощо.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не утримує на балансі зелені насадження, розміщені по АДРЕСА_1 та не несе відповідальності за шкоду спричинену їх падінням, оскільки догляд за зеленими насадженнями тощо не належить до статутної діяльності підприємства.

Крім того, власником - територіальною громадою - не здійснено передачі земельних ділянок, які є прибудинковими територіями, у постійне користування до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», а позивачем не надано жодного доказу на підтвердження/спростування зазначеного.

Позивачем надано до суду копію листа Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації від 02 травня 2018 року №109/05/45-4046, яким підтверджено, що земельна ділянка на прибудинкову територію багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не надана у користування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», а, відтак, не передані і зелені насадження, розміщені на цій земельній ділянці.

Апелянтом безпідставно та необґрунтовано надано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» статус балансоутримувача зелених насаджень - дерев, що спростовується документами, наданими позивачем.

Зазначає, що комплекс послуг, встановлений на підставі переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, включає послуги з прибирання прибудинкової території, вартість послуг визначається індивідуально для кожного будинку з врахуванням територій для прибирання, у межах унормованих у законний спосіб 18 видів житлово-комунальних послуг, серед яких відсутній догляд/відповідальність за зеленими насадженнями.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Враховуючи зазначене, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям виключно у межах законодавчо встановлених повноважень на підставі відповідного розпорядчого акта їх власника - територіальної громади міста Києва.

Позивачем/апелянтом не надано до суду доказів передачі земельних ділянок під житловим будинком по АДРЕСА_1 та його прибудинковою територією до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», земельні ділянки не передавалися в управління відповідачеві у справі, що повністю підтверджено документами, долученими до позову, які нівелюють висновок апелянта у цій частині.

Утримання дерев, що ростуть на прибудинковій території будинку по АДРЕСА_1 , не включені до тарифу, що застосовувався у 2017 році за надання споживачам будинку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, оскільки така послуга не віднесена чинним законодавством до структури тарифу на зазначену послугу.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не є власником чи/або користувачем земельних ділянок, а здійснює балансове утримання житлових будинків, що доведено у суді і не спростовано апелянтом.

Отже, висновки, викладені у апеляційній скарзі на неправомірність рішення Шевченківського районного суду міста Києва у цій частині не відповідають дійсності, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а також балансоутримувачем дерев, що ростуть на прибудинкових територіях, утримання дерев не включено до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, оскільки це не передбачено чинним законодавством та статутними повноваженнями відповідача, а рішення суду у зазначеній частині є законним.

До позову та апеляційної скарги позивачем не надано жодного доказу, оформленого в установленому порядку та спосіб, в обґрунтування висновків стосовно неналежного здійснення відповідачем функцій балансового утримання житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім цього, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначила, що їй неправомірними діями відповідача була спричинена моральна шкода, внаслідок пошкодження автомобіля, яке мало місце 19 листопада 2017 року.

Разом з тим, позивачем не наведено доказів в підтвердження того, що саме внаслідок протиправних дій (бездіяльності) відповідача у нього погіршилось самопочуття, стан здоров`я; такі дії (бездіяльність) викликали певні зміни у його житті, порушили звичайний для нього та його сім`ї спосіб життя; ці зміни примушують його докласти додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки позивачем не доведено жодним чином наявності моральної шкоди, заподіяння її внаслідок дій (бездіяльності) відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», відсутній причинно-наслідковий зв`язок, вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Жодним чином не доведено також розмір моральної шкоди позивача, відсутній правовий зв`язок між непідтвердженим у судовому порядку розміром ціни позову та заявленою, але не підтвердженою жодним чином моральною шкодою.

Просило, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення від 26 жовтня 2020 року у справі №761/26215/18 без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 19 листопада 2017 року в дворі будинку по АДРЕСА_1, на припаркований автомобіль марки «Skoda-Octavia Ambiente» держномер НОМЕР_1 , впало дерево, внаслідок чого автомобіль, належний відповідачу, отримав механічні пошкодження.

Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №902-2017 від 08 грудня 2017 року оцінювача Шевчука Андрія Вікторовича , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Skoda-Octavia Ambiente» держномер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження, складає 35121,71 грн.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року №80 на баланс обслуговуючої компанії передавались основні засоби комунального господарства, крім об`єктів зовнішнього благоустрою, до якої віднесені зелені насадження, дерева, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою №109/01/45-4046 від 02 травня 2018 року голови Шевченківської районної в м. Києві Державної адміністрації Гаряга О., за результатами розгляду запиту на отримання публічної інформації від 25 квітня 2018 року, позивача повідомлено, що земельну ділянку на якій розташована прибудинкова територія житлового будинку АДРЕСА_1 , у користування відповідача не надано, на відміну від вказаного житлового будинку, що підтверджується копією схеми прибирання прибудинкової території по АДРЕСА_1 .

Крім цього, згідно із затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради №668 від 06 червня 2017 року тарифами та структурою тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, послуги з утримання зелених насаджень за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до виписки із амбулаторної карти №1462 від 07 грудня 2017 року неврологом комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Солом`янського району м. Києва філії №2 було поставлено ОСОБА_1 діагноз вираженого антено-вегетативного синдрому та назначений курс лікування.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що матеріальна та моральна шкода завдана позивачеві внаслідок неправомірних дій або бездіяльності відповідача.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 25 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

На підставі частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з частиною 7 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10 квітня 2006 року №105 елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, як відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Підпунктом 7 пункту «а» статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено - до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом благоустрою зелених насаджень, а обов`язок відшкодування майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається на відповідальну особу за стан зелених насаджень тощо.

Саме такий висновок зроблено Верховним Судом України у справі №200/22129/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

По справі достовірно встановлено, що між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладено договір №10 від 10 січня 2017 року з ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» щодо «прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)», без передачі їх на баланс Виконавця, у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Шулявка» Шевченківського району міста Києва.

Тобто, виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій стосовно багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у 2017 році було ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», яке у разі ненадання чи неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах дії договору від 10 січня 2016 року №10 несе відповідальність, встановлену зазначеним договором та чинним законодавством.

Разом з тим, позов до вищезазначеного товариства пред`явлений не був.

Крім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправно поведінкою.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем не доведено причино-наслідковий зв`язок протиправної поведінки відповідача та завданої їй матеріальної та моральної шкоди, останнім.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба