Справа № 548/1324/20
Провадження № 2/548/545/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Старокожка В.П.,
за участю секретаря судового засідання Комаренко В.М.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.
Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.
На обґрунтування позову зазначає, що позивачу на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому, крім позивача, зареєстрована ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що відповідач понад рік не проживає у будинку, а факт реєстрації відповідача у житловому приміщенні порушує права позивача на вільне розпорядження і користування майном.
Тому, на підставі ст.ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу.
27.08.2020 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, також від відповідача не надійшло клопотання про надання додаткового строку для подачі відзиву чи про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалами Хорольського районного суду Полтавської області від 16.09.2020 року та 13.11.2020 року здійснено виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, свідченням чому є відповідне оголошення на сайті Хорольського районного суду Полтавської області, у визначений судом строк відзиву не подав, будь-яких інших клопотань чи заяв від відповідача на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 8 ст. 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З наданих до суду доказів, встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2008 року.

Відповідач, згідно довідки Покровськобагачанської сільської ради від 08.09.2020 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Норми права, застосовані судом.

Статтею 317 ЦК України розкрито зміст права власності, яке надає власникові права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання чи проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Частиною 2 ст. 64 ЖК України передбачено, що до членів сім`ї наймача належать чоловік наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 44 Конституції України закріплено право громадян безперешкодно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Суд приймає аргументи позивачки щодо наявності перешкод для неї у здійсненні права користування та розпорядження своєю власністю на підставі ст.ст. 317 319 ЦК України, оскільки вважає доведеним ту обставину, що відповідач не проживає за місцем реєстрації та не несе витрат по утриманню житлового приміщення, а будь-які угоди про порядок та умови користування квартирою, що належить позивачці, між сторонами не укладалися.

Таким чином, факт реєстрації відповідача в будинку позивача перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню ним останнім, що порушує право власності позивача.

Зважаючи на те, що позиція позивача щодо припинення права користування його житлом відповідачем, який не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік, відповідає правовим положенням ст. 405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд приймає вимогу позивача про те, що відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, належним ОСОБА_1 .

Зважаючи на зазначене та з метою захисту права власності позивача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156, 163 ЖК України, ст. 3 СК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 )

до ОСОБА_2

( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 )

про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн на користь ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту судового рішення: 21.12.2020

Головуючий