Дата документу 30.11.2020
Справа № 334/5976/20
Провадження № 2/334/3672/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Алейніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина на автомобіль марки Renault, модель Kangoo, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого Центром 2341 06.06.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

За життя батька вони домовилися про те, що він заповідає своє майно її матері ОСОБА_3 .

Коли батько помер позивач вважала, що батько склав заповіт на користь її матері, тому не претендувала на спадщину і не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

12.10.2020 року позивачу стало відомо, що 20.09.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Касапською Н.О. було посвідчено заповіт ОСОБА_4 , який на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: весь належний на праві власності автомобіль марки Renault, модель Kangoo, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого Центром 2341 06.06.2017 року, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звернувшись до приватного нотаріуса Касапської Н.О. з проханням оформити спадщину після батька, нотаріус листом від 19.10.2020 № 402/01-16 повідомила, що оскільки вона не проживала разом з батьком та в шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України пропустила строк на прийняття спадщини та роз`яснила, що видати відмову в вчиненні нотаріальних дій вона не може, оскільки спадкова справа не заводилась, то вона не може видати відмову, так як пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини свідчить про відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому їй необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 вважає, що пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, оскільки мешкала та працювала в Італії, їй не було відомо про складання батьком заповіту на її користь.

Просить визначити додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача за довіреністю Іонова М.О. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача відзиву на позов не надав, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України ЦК України.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та свідоцтвом про одруження, відповідно до якого ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на автомобіль марки Renault, модель Kangoo, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого Центром 2341 06.06.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

12.10.2020 року позивачу стало відомо, що 20.09.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Касапською Н.О. було посвідчено заповіт ОСОБА_4 , який на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: весь належний на праві власності автомобіль марки Renault, модель Kangoo, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого Центром 2341 06.06.2017 року, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звернувшись до приватного нотаріуса Касапської Н.О. з проханням оформити спадщину після батька, нотаріус листом від 19.10.2020 № 402/01-16 повідомила позивачу, що оскільки вона не проживала разом з батьком та в шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України пропустила строк на прийняття спадщини та роз`яснила, що видати відмову в вчиненні нотаріальних дій вона не може, оскільки спадкова справа не заводилась, то вона не може видати відмову, так як пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини свідчить про відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому їй необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась, інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Судом також встановлено, що позивач тимчасово мешкає в Італійській Республіці, м.Неаполь. Факт перебування позивачки в Італії підтверджується: копією заяви про крадіжку з якою ОСОБА_1 звернулась до Квестура м.Неаполя, а саме 17.10.2019 року у ОСОБА_7 було вкрадено посвідчення особи НОМЕР_3 , видане 23.02.2017 р. у м.Неаполі, орган видачі: Міська рада; Італійську медичну страхову карту, видану в Італії; вид на проживання для громадян з Центральної та Східної Європи № 113874292, виданий в Італії, орган видачі: Квестура, дата видачі 10/08/2018р.; кредитну картку номер НОМЕР_4 , видану Поштою Італії; Медичний рецепт на придбання тест смужок для вимірювання рівня цукру, виданий лікарем місцевої санітарної служби, П`яцца Медальє Д`Оро; гроші у сумі 600,00 євро, які належали самій заявниці, копією довіреності від 02.07.2020 року, посвідчення якої відбулось 02.07.2020 року у Генеральному консульстві України в Неаполі.

Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини.

За правовою позицією Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справ № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, та 6-1486цс15 від 04.11.2015 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК України. Таким чином, підставою для відмови у задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини особі, яка пропустила встановлений законом 6 місячний строк з дня відкриття спадщини може бути її заява про відмову від права на спадщину, або відсутність поважних (об`єктивних) причин у пропуску строку для прийняття спадщини. Відсутність спадкової справи, як і письмової заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, при наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не с підставою для відмови у задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що пропущений строк є незначним, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місці.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями: 12, 13, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ісаков Д.О.