Справа № 565/1575/20
Провадження № 2/565/660/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

з участю: секретаря судового засідання Панчук Г.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі в рішенні-банк) звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по простроченому тілу кредиту та відсоткам, що нараховані на прострочений кредит згідно ст.625, стягненення пені станом на 08.10.2020 року на суму 65180,52 грн. за кредитним договором без номера від 30.05.2010 року.

Позовна заява обґрунтовується наступним. Кредитний договір складають: заява-анкета відповідача від 30.05.2010року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку із Пам`яткою клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна». Банк належним чином виконав зобовязання за кредитним договором. В свою чергу, відповідач не виконує взяті на себе згідно кредитного договору зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. У зв`язку з чим станом на 08.10.2020 року виникла заборгованість у розмірі 65180,52 грн., яка складається із: 27388,23 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 8879,13 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; пеня 28913,16 грн.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно доданого до позовної заяви письмового клопотання, представник позивача просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині вимоги позову не визнав. Також пояснив, що працює верстатником у ЦТПК ВП "Рівненська АЕС", отримує заробітну плату та звертався до банку з метою розстрочити заборгованість, проте йому було відмовлено.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У статті 634 ЦК України договір приєднання визначений як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17).

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 30.05.2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у даній анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також відсутні відомості яку саме картку особа отримала.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення заборгованості за відсотками та пенею, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості та виписки за договором від 30.05.2010 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на 30.05.2010 року містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не є доказом, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено також у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, неустойки (пені та штрафів) за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З огляду на вищевикладене відсутні правові підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентної ставки, а також відповідальність у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі в застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також слід врахувати, що позивачем не надано розрахунку 3% річних, який передбачений на підставі закону, який би містив відомості про розмір простроченої суми, на яку нараховуються відсотки, а також період, за який ці відсотки нараховані.

Таким чином слід відмовити у задоволенні позовний вимог про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 в розмірі 8879,13 грн. та стягнення пені в розмірі 28913,16 грн., через недоведеність вказаних вимог.

Розглядаючи позовні вимоги в іншій частині судом встановлено, що згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 08.10.2020р. існує заборгованість відповідача по кредитному договору б/н від 30.05.2010р. за тілом кредиту 27388,23 грн.

З урахуванням наведеного та визнання відповідачем вимог позову в частині заборгованості за тілом кредиту, суд вбачає підстави для стягнення із відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 27388,23 грн.

Позивачем понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 15.10.2020 р.

Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.141 ЦПК, суд вважає, що витрати, понесені позивачем у звязку із сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог - 883грн. 26 коп. (42,02% від 2102 грн.).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 611, 623, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д, код ЄДРПОУ 14360570) 27388 (двадцять сім тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 23копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк понесені по справі судові витрати в розмірі 883 гривні 26 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд або безпосередньо до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий

Повне рішення суду складене і підписане головуючим 24 грудня 2020 року.