Справа № 175/4590/19
Провадження № 2/175/1317/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача та просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку (пай №334), площею 3,020 га (кадастровий номер: :01:020:0058) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області.

Позивачка у судове засідання надала письмову заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі з-підстав викладених у позові.

Представник відповідача Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи, завідувач Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В., також надала до суду письмову заяву про можливий розгляд справи без її участі та зазначили про можливість ухвалення рішення на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , є багатодітною матір`ю та має четверо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Фактично з початку вересня 2006 року, позивачка, разом зі своїми дітьми постійно проживала разом з ОСОБА_2 в належному їй будинку АДРЕСА_1 та проживає в ньому й по сьогоднішній день, що підтверджується Актом про постійне проживання від 12.11.2019 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 як одна єдина сім`я, вела спільне господарство та мала спільний бюджет, постійно допомагала власниці будинку та доглядала за нею, а остання, в свою чергу, не зважаючи на відсутність родинних відносин, вважала позивачку своєю онукою.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , в знак довіри та любові до позивачки та її дітей, склала на ім`я ОСОБА_1 заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №3021, яким заповідала належний їй будинок АДРЕСА_1 , оскільки вона не мала жодних інших родичів та більш близьких людей, аніж позивачка.

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 21.02.2012 року, актовий запис №12 і позивачка особисто здійснювала її поховання.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, на день смерті ОСОБА_2 , тобто станом 19.02.2012 року в будинку АДРЕСА_1 , окрім позивачки ніхто не був зареєстрований, що підтверджується відповідною довідкою Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 03.12.2018 року № 1033.

Так, після смерті ОСОБА_2 позивачка продовжувала проживати та продовжує проживати по сьогоднішній день у власному, успадкованому будинку.

Також судом встановлено, що спадкоємиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 05.04.2002 року належала також земельна ділянку (пай № 334), площею 3,020 га, (кадастровий номер :01:020:0058), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та яку не було включено померлою дол. заповіту.

У свою чергу, 20.12.2018 року позивака звернулася до державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності за законом на вищезазначений пай, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що нею не було надано доказів, які підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем.

Разом з тим, судом встановлено, що починаючи саме з вересня 2006 року позивачка користуюся зазначеним паєм та постійно здає його в оренду, але у зв`язку з тим, що в заповіті від 28.12.2010 року пай не зазначений, а вона не є родичкою ОСОБА_2 , позивачка не можу успадкувати вищезазначений земельний пай. Крім того встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на день її смерті, а тому з врахуванням вимог положень ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину, та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, нею не заявлено про відмову від неї.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. За таких обставин, позивачка фактично прийняла спадщину в день смерті спадкодавця та їй необхідно було тільки після спливу 6-ти місяців звернуться за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, що визначено ч.1 ст. 1297 ЦК України, якою встановлено обов`язок спадкоємця звернутись за свідоцтвом про право на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Верховний Суд України в пункті 2 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому у позивачки наявне право на спадкування у четверту чергу.

Згідно з положеннями ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Оскільки жодних інших родичів та більш близьких людей у ОСОБА_2 , окрім позивачки ОСОБА_1 (на ім`я якої спадкодавцем було складено заповіт) не було, тому позивачка беззаперечно є єдиною спадкоємицею після її смерті.

Крім того, відповідно до ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом».

Згідно ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу».

Отже, враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи норми чинного законодавства, позивачка має право на визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спірну земельну ділянку (пай).

За таких обставин, суд з урахуванням обставин справи, а також приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставівикладеного,відповіднодост.ст.328,1216,1218,1261,1268,1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме в період часу з 01.09.2006 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_3 ), площею 3,020 га, (кадастровий номер :01:020:0058) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко