Провадження № 2-о/470/11/20
Справа № 470/459/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Терлецької Т.О., секретаря судового засідання Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Маліївська сільська рада Березнегуватського району Миколаївської області, Новоочаківський старостинський округ Березнегуватської селищної ради Миколаївської області про встановлення факту сумісного проживання,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2020 року заявниця звернулася до суду з відповідною заявою до Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, у якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на протязі останніх п`яти років до своєї смерті постійно проживала поруч з нею, у належному їй на праві власності будинку. На час смерті ОСОБА_2 близьких родичів не мала. Вона за допомогою своєї родини здійснювала прижиттєвий догляд та поховання ОСОБА_2 , яка проживала з нею постійно з травня 2008 року, однак зареєструвала місце свого проживання разом з нею з червня 2013 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але нотаріусом їй було роз`яснено про необхідність встановлення в судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт її сумісного проживання разом з ОСОБА_2 на протязі п`яти років до дня смерті.

Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року до участі у справі в якості другої заінтересованої особи було залучено Новоочаківський старостинський округ Березнегуватської селищної ради Миколаївської області.

Заявниця та її представник адвокат Терлецька Т.О. (за довіреністю від 28 січня 2020 року та договором про надання правової допомоги № 217 від 21.08.2020 року) в судове засідання з`явились, вимоги викладенні у заяві підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Заінтересовані особи по справи в судове засідання не з`явились, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного.

З матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Маліївка Березнегуватського району Миколаївської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_1 виданого 27 червня 2013 року виконавчим комітетом Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,16 га розташовану на території Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV МК №045791 виданого 20 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1831 (а.с.7). За роз`ясненнями завідувача державною нотаріальною конторою Миколаївської області, до якого заявниця звернулася з приводу оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , їй необхідно звернутися до суду для встановлення факту проживання разом з померлою однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Згідно інформації наданої завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 22 липня 2020 року №164/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с.11,24).

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали за спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як роз`яснено в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги заявниця стверджувала, що ОСОБА_2 протягом п`яти років до дня смерті постійно проживала разом з нею, вона здійснювала її пожиттєвий догляд та поховання, при цьому посилалась на акт про спільне проживання від 16 січня 2020 року та покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підписали зазначений акт та під час судового розгляду повідомили, що ОСОБА_2 , яка перебувала у будинку престарілих осіб у с.Маліївка, спочатку ходила в гості, а в подальшому перейшла проживати до заявниці (а.с.10).

Натомість відповідно до довідки територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Березнегуватського району №218/04 від 19.08.2020 року ОСОБА_2 було прийнято до Маліївського стаціонарного відділення для постійного або тимчасового проживання одиноких непрацездатних громадян на підставі наказу від 13 квітня 2007 року. З 10 вересня 2012 року по 09 жовтня 2012 року ОСОБА_2 було відраховано з відділення на проживання до позивачки, а з 10 жовтня 2012 року відраховано з відділення стаціонарного догляду на підстави заяви позивачки для здійснення догляду за ОСОБА_2 (а.с.37).

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_6 суду показала, що з 2010 по 2016 рік працювала на посаді директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Березнегуватського району. Коли вона вступила на посаду ОСОБА_2 , яка прибула з с.Новоочаків Березнегуватського району Миколаївської області, вже перебувала у будинку престарілих. В неї склалися дружні відносини з мешканкою с.Маліївка ОСОБА_7 - матір`ю позивачки. Вони відвідували одна одну, ОСОБА_2 бувала у них вдома, однак при цьому її особисті речі знаходились в будинку престарілих, там вона і харчувалася, відпочивала та ночувала. У 2012 році позивачка забрала ОСОБА_2 проживати до себе, спочатку на місяць для випробування, а після цього для постійного проживання і догляду.

Відповідно вказані докази свідчать, що заявник не проживала разом із спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини, у даному випадку з 2008 по 25 червня 2013 року, оскільки постійним місцем перебування ОСОБА_2 було Маліївське стаціонарне відділення постійного або тимчасового проживання одиноких непрацездатних громадян, на утриманні якого вона перебувала. Тому ті обставини що між ОСОБА_2 та матір`ю заявниці склалися дружні стосунки, внаслідок яких ОСОБА_2 кожного дня перебувала у них вдома, могла там безперешкодно відпочивати, харчуватися, не можуть слугувати підставою для встановлення факту про який просить заявниця для набуття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 . Крім цього з пояснень заявниці слідує, що ОСОБА_2 перейшла до неї для постійного проживання з жовтня 2012 року, до цього часу її особисті речі перебували у Маліївському стаціонарному відділенні, участі в придбанні продуктів харчування або утримані будинку вона не приймала, прав та обов`язків притаманних членам сім`ї також не мала, відповідно на думку суду лише дружні відносини між ОСОБА_2 та матір`ю заявниці, та добре ставлення до неї, не можуть бути підставою для задоволення вимог викладених у заяві.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 76-89,263-265,268,273,315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до заінтересованої особи Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, Новоочаківського старостинського округу Березнегуватської селищної ради Миколаївської області про встановлення факту сумісного проживання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник:

ОСОБА_1 - адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи по справі:

Маліївська сільська рада Березнегуватського району Миколаївської області: адреса місцезнаходження: індекс 56214, вул. Філоненка, буд. № 7 с.Маліївка, Березнегуватський район, Миколаївська область, .

Новоочаківський старостинський округ Березнегуватської селищної ради Миколаївської області: адреса місцезнаходження, індекс 56203, Соборно- Миколаївська площа, буд. № 10 смт.Березнегувате Миколаївська область, .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне судове рішення складене 22 грудня 2020 року.