Номер провадження: 22-ц/813/7545/20
Номер справи місцевого суду: 501/1153/20
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суд в складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

у порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 12 травня 2020 року про повернення позовної заяви (одноособово суддя Смирнов В.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» про витребування документів і зобов`язання відновити постачання електричної енергії,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

07.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстврой2008» (далі-ОСББ) про витребування документів і зобов`язання відновити постачання електричної енергії.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.05.2020 року позовна заява визнана неподаною та повернута ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду від 12.05.2020 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає:

Суд першої інстанції повернув позовну заяву у зв`язку із несплатою судового збору.

Відповідно рішення №14-57цс18 від 21 березня 2018 року Великої палати Верховного Суду, споживачі звільняються від сплати судового збору.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , і, відповідно діючого законодавства України, є споживачем комунальних послуг, а саме споживачем електричної енергії.

До позовній заяві позивачка додала заяву щодо звільнення її від сплати судового збору.

Головна вимога позовної заяви від 02.04.2020 року зобов`язати ОСББ відновити постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_2 позивачки.

Документи необхідно витребувати щоб переконатися, що електроенергія була відключена ОСББ у відповідності з діючим законодавством України, однак головна вимога зобов`язати ОСББ відновити постачання електричної енергії до квартири позивачки.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме, позивачка не сплатила судовий збір і не виконала ухвалу суду від 13.04.2020 року, якою позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху у зв`язку із несплатою судового збору (а.с. 8,16).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями ст. ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ст. 185 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2020 року у суді зареєстрована заява ОСОБА_1 про витребування документів і зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії.

До позовної заяви позивачка додала заяву про звільнення її від сплати судового збору із посиланням на те, що споживачі звільняються від сплати судового збору (а.с. 4).

Ухвалою суду від 13.04.2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху із посиланням на те, що, що позивачкою не виконані вимоги ст. ст. 175-177 ЦПК України, оскільки не надані докази, що підтверджують обставини справи (а.с. 8).

У заяві від 06.05.2020 року позивачка зазначила що ухвала суду від 13.04.2020 року не зазначає які саме докази не надала позивачка і подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі був через неподання при пред`явленні доказів залишати позовну заяву без руху (а.с.10,11).

На виконання вимог ухвали суду від 13.05.2020 року позивачка 06.05.2020 року надала суду клопотання про приєднання доказів (а.с.12-15).

Ухвалою суду від 12.05.2020 року суд повернув позовну заяву, зазначивши в ухвалі, що 13.04.2020 року ухвало суду позовну заяву залишено без руху і заявнику запропоновано виправити недоліки позовної заяви, а саме, сплатити судовий збір (а.с.9), що не відповідає дійсним обставинам справи (а.с.16).

Разом з тим, позивачка подала до суду заяву про звільнення її від сплати судового збору (а.с.4).

Всупереч ст. 136 ЦПК України, суд першої інстанції не вирішив заяву позивача про звільнення від судового збору.

Обґрунтовуючи заяву про звільнення від сплати судового збору позивачка послалась на постанову Великої палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц, якою визначено, що позивачі у справах про захист своїх прав, як споживачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначений перелік пільг щодо сплати судового збору, а відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Системний і комплексний аналіз ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст.

22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.03.2018 року по справі № № 761/24881/16-ц визначила, що порушені права можуть захищатись, як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, які є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, зазначивши в ухвалі від 12.05.2020 року про необхідність сплати позивачкою судового збору, яка звернулась до суду за захистом своїх прав, як споживача, необґрунтовано визнав позовну заяву неподаною і повернув її позивачці.

Підставами для скасування ухвали суду що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали ( п. п. 1-4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми процесуального права ст. ст. 136, 177-175, 185 ЦПК України, неправильно застосував норми матеріального права ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» і ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що призвело до постановлення помилкової ухвали, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п. п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 12 травня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду складено 21.12.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков