Справа № 308/2575/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі Парова І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулася до Ужгородської районної державної нотаріальної конторипро визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на непідконтрольній території у м. Донецьк помер ОСОБА_3 , який є батьком позивача ОСОБА_1 , яка є внутрішньо переміщеною особою і зараз, разом зі своєю сім`єю проживає у м. Ужгороді.

Після смерті батька ОСОБА_1 отримала свідоцтво про смерть, яке було видане невизнаною Донецькою Народною Республікою, з яким вона звернулась до Ужгородського місцевого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області, для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Однак, отримала відмову, оскільки надані нею документи були неналежними. У зв`язку з цим ОСОБА_1 змушена була звернутись до суду з позовом про встановлення факту смерті ОСОБА_3 та 20.12.2018 року Ужгородським міськрайонним судом було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даного рішення ОСОБА_1 було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 встановленого зразка, та після цього вона звернулась до Ужгородської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за померлим батьком . Державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з тих підстав, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини.

Оскільки з поважних причин ОСОБА_1 не звернулася у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, просить cуд визначити їй додатковий строк для звернення до Ужгородської районної державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивааа та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.

08.07.2020 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

26.08.2020 року представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

16.09.2020 року позивачем подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. від 09.04.2019 року прийнято позовну заяву та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. від 07.12.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не засто-совувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.01.2019 року, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2018 року встановлено факт смерті гр. ОСОБА_3 16.02.2018 року на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк , Донецької області.

Як встановлено судом,постановою від 01.02.2019 року державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної конторивідмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 , оскільки спадкоємець в передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1ст.48 ЦПК України, який вступив в дію з 15.12.2017 року,сторонами в цивіль-ному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого предявити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Предявляючи даний позов, ОСОБА_1 в якості відповідача зазначила Ужгородську районну державну нотаріальну контору. В процесі розгляду справи, в порядку ст.51 ЦПК України, не здійснювалася заміна відповідача чи залучення до справи співвідповідача.

Разом з тим, як розяснено в п.24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачем не заявлялись клопотання про заміну неналежного відповідача Ужгородську районну державну нотаріальну контору на належного відповідача.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено , що Ужгородська районна державна нотаріальна конторає неналежним відповідачем , позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем в судовому засіданні не заявлялись ,до суду не надходило, то суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до відповідача Ужгородська районна державна нотаріальна контора, оскільки позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1269, 1270,1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 81, 141, 259 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до Ужгородської районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняттяпостанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 );

Відповідач Ужгородська районна державна нотаріальна контора(місце знаходження вул Собранецька, 47, м. Ужгород, 88000, код ЄДРПОУ 33868924).

Дата складання повного тексту судового рішення - 21.12.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца