Справа № 165/2815/19 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Провадження № 22-ц/802/1172/20 Категорія: 70 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_3 , на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона навчається у Державному вищому навчальному закладі «Нововолинський електромеханічний коледж» за професією «Прикладна механіка. Технічне обслуговування і ремонт устаткування підприємств машинобудування». Вказує, що вона проживає з бабусею ОСОБА_4 . Батько - відповідач по справі, на її утримання матеріальної допомоги не надає. Зазначає, що мати та бабуся не в змозі самостійно утримувати її. Вказує, що вона потребує коштів на проживання, придбання одягу, підручники, харчування. Вартість навчання, згідно з договором, становить 10650 гривень. Термін навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.2022 р. Стверджує, що відповідач працює у ВП «Шахта Великомостівська» ДП «Львіввугілля» та може надавати їй допомогу. Просить стягувати з відповідача на її користь по ј частині його щомісячного доходу до закінчення навчання.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь повнолітньої дочки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/15 частини його доходу щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду 17 жовтня 2019 року до закінчення навчання 30 червня 2022 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 840 грн 80 коп. судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд неповністю з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, та не звернув уваги на те, що вартість оплати за навчання становить 10650 грн, а суд стягнув аліменти в розмірі, що перевищують цю суму. Просив змінити рішення суду і зменшити розмір аліментів з 1/15 частки до 1/95 частки його доходу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників справи як малозначна, відповідно до норм частини 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти у розмірі 1/15 частини його доходу щомісячно з індексацією відповідно до закону на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер спірних правовідносин, а також те, що відповідач є працездатною особою і має обов`язок щодо утримання повнолітньої дочки у разі її навчання.

З наведеним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що від шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є повнолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) .

Позивач ОСОБА_1 є студенткою 1-ТМ-19/з групи ДВНЗ «Нововолинський електромеханічний коледж» І рівня акредитації, заочного відділення на контрактній формі навчання. Термін навчання закінчується 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою від 12.09.2019 № 171 (а.с.3).

Як вбачається з копії договору про надання освітніх послуг №7 (а.с.6), загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання за умовами цього договору становить 10650 грн.

Бабуся позивача ОСОБА_4 згідно з поданими копіями квитанцій (а.с.8) сплатила за навчання 1750 грн.

Відповідач у відзиві вказував, що позивач ОСОБА_1 після закінчення школи регулярно їздить на заробітки у Чехію, наголошує, що заочна форма навчання не перешкоджає працювати та заробляти кошти на навчання.

Відповідно до довідки ДП «Львіввугілля» від 07.09.2020 №1-10/1219 (а.с.78) ОСОБА_2 працює на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» прохідником підземним і його середній заробіток становить 22270 грн.

Згідно з довідкою від 16.02.2019 р. (а.с.48) ОСОБА_2 станом на 16.12.2019 перебуває на обліку у Червоноградському відділенні УВД ФССУ та не отримує щомісячних страхових виплат. Також не отримує пенсію, що підтверджується копією довідки від 16.12.2019 р. (а.с.53)

До суду апеляційної інстанції представник відповідача надіслав копію довідки навчального закладу від 16.12.2020 за №259/01-12 та копію наказу №511-с від 16.12.2020 про відрахування ОСОБА_1 з числа студентів коледжу.

Відповідно до норм статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання .

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 , але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання, в розмірі 1/15 частини доходу відповідача з подальшою індексацією аліментів відповідно до закону.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції обгрунтовано врахував, що ОСОБА_1 на період її звернення до суду навчалася в ДВНЗ «Нововолинський електромеханічний коледж», відповідач є особою працездатного віку, також є працевлаштованою особою, виходячи із розміру заробітку, має можливість надавати матеріальну допомогу, не має інших утриманців та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при ухваленні даного рішення.

У відповідності до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що обставини, які мають значення для справи та які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Разом з тим, апеляційний суд вважає посилання апелянта на відрахування позивачки з навчального закладу після розгляду справи судом, як на підставу для відмови в позові, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки на час розгляду даної справи таких обставин не існувало, а рішення про стягнення аліментів ухвалено на період до закінчення навчання.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованими, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює, висновок суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону та узгоджується з матеріалами справи, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану в його інтересах представником Мацеєм Михайлом Михайловичем, залишити без задоволення.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 15 вересня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді