241/1035/20
2/241/316/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якого діє адвокат Спруцко Володимир Ілліч, до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року позивач ОСОБА_3 , від імені і в інтересах якого діє адвокат Спруцко В.І., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є рідним сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частки житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього побудовами та спорудами, розташованого на приватизованій земельній ділянці площею 0,1500 га. У встановлений законом строк він звернуся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Він прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з ним. Його матір - відповідачка по справі ОСОБА_2 та рідний брат третя особа ОСОБА_3 до нотаріальної контори після смерті батька не звертались. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку ним було надано нотаріусу договір дарування, посвідчений Першотравневою державною нотаріальною конторою 31.12.1992 за реєстровим № 3151, зареєстрований в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 18.01.1993 за № 1544, відповідно до якого його батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_5 подаровано 5/6 частки спірного житлового будинку без визнання часток за кожним з них та копія свідоцтва про право на спадщину за законом №213, виданого Першотравневою державною нотаріальною конторою 07.04.1978, зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 18.04.1978, відповідно до якого батько є власником 1/6 частки спірного будинку. Примірник зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом батько ОСОБА_6 при житті загубив, а отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом він не може у зв`язку з тим, що архівні справи Першотравневої нотаріальної контори щодо вчинених нотаріальних дій та закритих спадкових справ за період 1943-2001 роки були передані до Донецького державного нотаріального архіву, доступ до яких відсутній у зв`язку з тим, що ця територія є непідконтрольною Україною. Примірник зазначеного свідоцтва також знаходиться на зберіганні у КП Мангушське БТІ у справі на будинок АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку часток житлового будинку АДРЕСА_1 батькові ОСОБА_5 належить 7/12 часток житлового будинку, а матері 5/12 частки житлового будинку.

Зазначений житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянки площею 0,1500 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий згідно рішення сесії Мангушської селищної ради від 26.12.1997, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на ім`я батька ОСОБА_4 .

У зв`язку з відсутністю у нього примірника свідоцтва про право на спадщину за законом №213, виданого Першотравневою державною нотаріальною конторою від 07.04.1978 та відомостей щодо частки майна, яке входить до складу спадщини згідно договору дарування, посвідченого Першотравневою державною нотаріальною конторою, 31.12.1992 за реєстровим №3151, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно яке належало померлому батькові ОСОБА_7 .

Просить визнати за ним право власності на 7/12 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього побудовами та спорудами, та на 7/12 часток земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 02.10.2020 року цивільна справа за вказаною позовною заявою прийнята до провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

10.11.2020 відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що на підставі договору дарування, посвідченого Першотравневою державною нотаріальною конторою 31.12.1992 року, за реєстровим №3151, вона та померлий чоловік ОСОБА_8 є співвласники 5/6 частки спірного житлового будинку та який знаходиться у спільній сумісній власності без визнання часток за кожним з них. За життя чоловіка між ними не було укладено жодного документа про поділ або виділ частки зі спільного сумісного майна. Згідно розрахунку часток житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 належить 7/12 часток житлового будинку, а їй 5/12 частки житлового будинку. Вирішити зазначене питання у позасудовому порядку у неї немає можливості, тому просить визнати за нею право власності на 5/12 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього побудовами та спорудами.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на 7/12 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього побудовами та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також заявив клопотання про залишення без розгляду його позовних вимог в частині визнання за ним права власності на частину земельної ділянки.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 27.11.2020 позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання права власності на частину земельної ділянки залишено без розгляду, прийнята зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , підготовче провадження по цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 та його представник - адвокат Спруцко В.І. подали до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглянути справу без їх участі. Проти задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 не заперечують.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_3 та підтримує свою зустрічну позовну заяву.

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заперечує.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні та зустрічні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.11.2017, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

На підставі договору дарування, посвідченого Першотравневою державною нотаріальною конторою 31.12.1992 за реєстровим № 3151, зареєстрований в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 18.01.1993 за № 1544, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримали в дар від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 5/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними частинами належних до нього побудов та споруд (а.с. 12-13).

Також, згідно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом №213, виданого Першотравневою державною нотаріальною конторою 07.04.1978 року, вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних долях є дружина ОСОБА_12 та сини ОСОБА_10 і ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво складається з 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11). Тобто частка ОСОБА_4 за вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом складає 1/6 частина спірного будинку.

Постановою державного нотаріуса Мангушської державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.06.2020 №281/02-31 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , а саме на частку житлового будинку з належними до нього побудовами та спорудами за АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутності у спадкоємця документу, що підтверджує право власності на спадкове майно та відомостей щодо частки майна, яке входить до складу спадщини (а.с. 14-15).

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за життя не розпорядився належним йому майном шляхом складання заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як визначено статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_3 постановою нотаріуса від 12.06.2020 №281/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутності у спадкоємця документу, що підтверджує право власності на спадкове майно та відомостей щодо частки майна, яке входить до складу спадщини.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 належала 1/6 частина спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.1978. Крім того, на підставі договору дарування від 31.12.1992 ОСОБА_8 та ОСОБА_11 мають у спільній сумісній власності 5/6 частки спірного житлового будинку без визнання часток за кожним з них.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

За таких обставин, враховуючи, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними, суд дійшов до висновку, що померлому ОСОБА_4 за життя належало 7/12 часток спірного житлового будинку (1/6 + 5/12), а ОСОБА_11 - 5/12 часток.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на 7/12 частини спірного житлового будинку з належними до нього побудовами та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька, оскільки таке право спадкодавця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_11 не може одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право власності до вирішення питання про розмір її частки у спільної сумісної власності, а вирішити дане питання в добровільному порядку неможливо у зв`язку із смертю одного із співвласників, тому суд вважає обґрунтованими її позовні вимоги, у зв`язку із чим зустрічний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якого діє адвокат Спруцко Володимир Ілліч, до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/12 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього побудовами та спорудами, який складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 80,7 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., прибудови літ. а-1, прибудови літ. а1-1, прибудови літ. а2-1, ганку літ. а3, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, сараю літ. О, сараю літ. З, сараю літ. К, сараю літ. М, погребу літ. Г/п, шийки погребу літ. Ш/п, лазні літ. Н, гаражу літ. И, вбиральні літ. Л, огорожі №1 та воріт №2, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/12 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього побудовами та спорудами, який складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 80,7 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., прибудови літ. а-1, прибудови літ. а1-1, прибудови літ. а2-1, ганку літ. а3, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, сараю літ. О, сараю літ. З, сараю літ. К, сараю літ. М, погребу літ. Г/п, шийки погребу літ. Ш/п, лазні літ. Н, гаражу літ. И, вбиральні літ. Л, огорожі №1 та воріт №2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.12.2020.

Суддя Ю.В. Молонова