Провадження № 2/686/6143/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна, -

встановив:

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач у встановлені законом строки прийняв спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на вказане майно не має змоги, оскільки було виявлено обтяження на квартиру арешт нерухомого майна, накладений Міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі постанови без номера, виданої 15.03.2020 року.

На запит позивача, Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) від 23 листопада 2020 року № 87673 повідомило, що будь-які виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відсутні, проте арешт можна зняти лише у судовому порядку.

У зв`язку з цим позивач просить суд зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Флиса В.В. Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 15 березня 2010 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову заперечив, надавши відзив на позов.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20 березня 2020 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 18.03.2009 року та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач у встановлені законом строки прийняв спадщину, та копією довідки приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лавришиної А.О. від 30.11.2020 року № 97/01-16, однак отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на вказане майно не має змоги, оскільки було виявлено обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - арешт нерухомого майна, накладений Міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі постанови б/н, виданої 15.03.2020 року, що підтверджується копією інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 жовтня 2020 року № 229039450.

Листом Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому від 23 листопада 2020 року № 87673 позивачу повідомлено, що будь-які виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відсутні, проте арешт можна зняти лише у судовому порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається в розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Стаття 59 Закон України «Про виконавче провадження» передбачає підстави зняття арешту з майна: Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем, документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим, використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем, документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на. електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним, ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного У частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем, судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем, документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З врахуванням викладеного, наявність арешту на майно боржника можлива при наявності відповідних підстав, зокрема наявності рішення суду про стягнення заборгованості на виконанні або наявності постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, наявність арешту майна порушує права позивача, як власника на власний розсуд розпоряджатися та користуватися своїм майном.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що на виконанні Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не перебуває виконавче провадження, де б боржником був зазначений ОСОБА_2 , а також те, що існування вказаного обтяження унеможливлює прийняття позивачем у встановленому законом порядку спадщини, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст. ст. 3, 10-13, 76, 81, 82, 89, 141, 206, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_2 , та заборону здійснювати відчуження нерухомого майна, що накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 15.03.2010 року, виданої Міським відділом державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції (старший державний виконавець Флис В.В.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2020 року.

Суддя О.М. Палінчак