"18" грудня 2020 р.
Справа № 642/6145/20
Провадження № 2/642/1737/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

за участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.05.2015, посилаючись на те, що 19.05.2015 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 31000,00 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 12.10.2020 у нього виникла заборгованість в сумі 52435,56 грн., яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту 20,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 28734,06 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 11583,35 грн., нарахованої пені 12098,15 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 28794,93 грн. та сплачену суму судового збору 2102 грн.

Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, у позові просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач відзиву до суду не подав, в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути тільки заборгованість за тілом кредиту, оскільки йому було не відмово про розмір процентної ставки та нарахування пені, з умови та правила надання батьківських послуг він не був ознайомлений.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 19.05.2015.

В заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 12.10.2020 у відповідача існує заборгованість за кредитом в сумі 52435 грн. 56 коп., з яких:

- 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 28734,06 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 11583,35 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України;

- 12098,15 грн. нарахована пеня.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 20,00 грн., за простроченим тілом кредиту у розмірі 28734,06 грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом не погашена.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 20,00 грн. та за простроченим тілом кредиту у розмірі 28734,06 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками та пенею суд зазначає наступне.

Позивач посилається на ст. 634 ЦК України, як на підставу виникнення договірних відносин з відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору.

Проценти за користування кредитом та неустойка поділяються на ті, що встановлені законом та ті, що встановлені договором.

За змістом статті 1056-1 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В анкеті-заяві позичальника від 19 травня 2015 року, яку підписала відповідачка, процентна ставка не визначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з наданого кредиту, просив також, крім тіла кредиту суми, яку відповідачка фактично отримала, стягнути в тому числі заборгованість за процентами нарахованими на прострочений кредит, а також пеню.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім власного розрахунку заборгованості, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, та Тарифи Банку як невід`ємні частини спірного договору.

Однак, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи Банку, Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойок (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.

Суд вважає, що роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем Тарифи Банку, Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони в письмовому вигляді обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також сплату комісій банку та відповідальності за порушення строків виконання договірних зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів).

Надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-анкеті позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Суд вважає, що оскільки позивачем не доведено, що сторони обумовили в письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, відповідальність за порушення строків виконання зобов`язань у вигляді неустойки, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Тому суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України у розмірі 11583,35 грн. та за пенею 12098,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за поточним тілом кредиту в сумі 20,00 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 28734,06 грн.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам - 1152 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 549, 610-612, 625, 626, 628,638, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.05.2015 у розмірі 28 754 грн. 06 коп., в тому числі 20,00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредиту, 28 734 грн. 06 коп.- за простроченим тілом кредиту.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 152 грн. 50 коп.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, код ЄДРПОУ № 14360570, рахунок № НОМЕР_1 , МФО №305299).

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 18 грудня 2020 року.

Суддя Л.Л. Шрамко