Номер провадження 2/754/481/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Галась І.А.

при секретарі: Гергель В.А.,

розглянувши в порядку у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Позовні вимоги мотивував наступним.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира згідно з іпотечним договором № 27/І-184, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. 02 серпня 2007 року за № 4073д, що був укладений між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», надалі Іпотекодержатель та фізичними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , надалі ? Іпотекодавці з іншої сторони, передана в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань перед Іпотекодержателем за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 401/68/07-Пі від 02 серпня 2007 року, а також зобов`язань за цим Договором. 14 серпня 2018 року Позивачу від свого представника стало відомо, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 03 березня 2018 року безпідставно набуло у власність квартиру АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується внесенням державним реєстратором Філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву, м. Київ Латою Дмитром Олександровичем відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, (з відкриттям розділу) індексний номер: 3998379. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 39983791 було прийнято Відповідачем на підставі заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та доданих до неї документів. Дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича з прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 39983791 є незаконними, оскільки подані документи не відповідають вимогам законодавства України, зокрема Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Для реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1 Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» разом із заявою про реєстрацію права власності подано державному реєстратору філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Латі Дмитру Олександровичу, зокрема, копію повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» № 1425191-1 від 15 вересня 2017 року, що начебто було надіслане 22 вересня 2017 року листом на адресу Позивача. Даного листа ОСОБА_1 не отримував, оскільки Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у порушення ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-ІV та іпотечного договору № 27/І-184 від 02 серпня 2007 року на адресу зареєстрованого місця проживання Позивача не надсилав жодних повідомлень про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Незалежна експертна оцінка квартири АДРЕСА_1 Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» не здійснювалася та не надавалася державному реєстратору філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Латі Дмитру Олександровичу . Таким чином, подані Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» Державному реєстратору філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Латі Дмитру Олександровичу документи для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень квартири АДРЕСА_1 , (з відкриттям розділу) індексний номер: 39983791 не відповідають вимогам, та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. За викладених обставин, враховуючи приписи ст. 15 та ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вважає про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття 03 березня 2018 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень квартири АДРЕСА_1 , (з відкриттям розділу) індексний номер: 39983791 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Оскільки, такі рішення та дії не узгоджуються з наведеними вище законодавчими приписами, та як наслідок, порушують право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , то вони підлягають визнанню недійсними, а рішення скасуванню. Відповідно до вище викладеного, використовуючи своє законне право на звернення до суду, ОСОБА_1 змушений звернутися до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою для захисту своїх прав та законних інтересів.

Просив визнати дії державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39983791 неправомірними; скасувати рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39983791 від 03.03.2018 року та запис про право власності 25120660 від 03.03.2018 року внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 у справі було відкрито провадження.

08 жовтня 2018 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову задоволено частково: забезпечено позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лата Дмитра Олександровича, 3-тя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

12 грудня 2018 року від представника третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» - адвоката Ковалевського Є.В. до суду надійшли пояснення третьої особи на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позивач уклав з банком кредитний договір, згідно з яким отримав кредит, зобов`язався сплачувати проценти за його користування, повернути кредит і виконати інші зобов`язання. З метою забезпечення виконання зазначених зобов`язань, між Позивачем та Банком було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, в іпотеку було передано нерухомість. Позивач безпідставно зауважує, що Третьою особою-1 нібито не було надано Відповідачу документ про незалежну експертну оцінку майна. Це є безпідставним бездоказним припущенням, адже вказаний документ наявний, та його примірник був наданий Відповідачу. Усі викладені міркування позову є безпідставними, не передбачені Порядком державної реєстрації, документи державному реєстратору надані та містяться в матеріалах реєстраційної скарги (та всі необхідні документи для здійснення реєстраційних дій присутні, проти чого бездоказно заперечив Позивач). Вказав, щодо невідповідності обраного способу захисту прав Позивачем. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покласти на Позивача.

12 лютого 2019 року ухвало Деснянського районного суду м. Києва заяву представника ПАТ «Укрсоцбанк» Ковалевського Є.В. про зустрічне забезпечення позову залишено без задоволення.

У червні 2019 року від представника позивача - адвоката Стрикаля О.В. до суду надійшла відповідь на пояснення третьої особи - ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до якого зазначено, що аргументи третьої особи, що усі викладені міркування позову є безпідставними, передбачені Порядком державної реєстрації документи державному реєстратору надані та містяться в матеріалах реєстраційної скарги (та всі необхідні документи для здійснення реєстраційних дій присутні, проти чого бездоказно заперечив Позивач), - є безпідставними. На підтвердження своїх міркувань Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» не надало належних та допустимих доказів при поданні своїх письмових пояснень на позовну заяву, а саме належним чином засвідчених копій документів, що подавалися ним державному реєстратору філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Латі Дмитру Олександровичу для державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Крім того, ПАТ «Укрсоцбанк» відмовилося надавати такі документи на лист-запит ОСОБА_1 від 22 травня 2019 року, зазначивши у своєму листі № 92-04.3-б/б від 04.06.2019 р., що в рамках судового провадження № 754/13573/18 АТ «Укрсоцбанк`були надані всі необхідні документи в обґрунтування та підтвердження своїх заперечень та заначило, що ОСОБА_1 як сторона по судовій справі має право ознайомитися з матеріалами справи, та зробити необхідні копії. Дані твердження ПАТ „Укрсоцбанк" не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи № 754/13573/18, оскільки із своїми письмовими поясненнями ним було надано, лише довіреність на представлення інтересів на Ковальського Є.В . Реєстраційні дії без надання третьою особою-1 документів визначених п. 57, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,- є протиправними та незаконними, оскільки позбавили іпотекодавця гарантованого права у 30-дений строк виконати свої зобов`язання за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 401/68/07-Пі від 02 серпня 2007 року викладених у письмовій вимозі, якщо Іпотекодержатель вважав їх порушеними. Зазначив, що ОСОБА_1 звертаючись з позовом до Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лата Дмитро Олександрович, третя особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності до Деснянського районного суду м. Києва, використав найбільш ефективний спосіб захисту своїх прав, гарантований йому ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Твердження ПАТ «Укрсоцбанк» у своїх письмових поясненнях на позовну заяву, що позивач посилається на те, що іпотекодержатель нібито не може задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна, оскільки на його думку, відбулося припинення основного зобов`язання є не правдивими, оскільки ОСОБА_1 такого ніде не писав. А тому, мотиви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у поясненнях третьої особи-1 на позовну заяву є безпідставними та підлягають відхиленню.

19 грудня 2019 року в судовому засіданні за клопотанням представник АТ «Укрсоцбанк» залучено до участі в справі в якості третьої особи правонаступника АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа - банк».

06 лютого 2020 року від представника позивача - адвоката Стрикаля О.В. до Деснянського районного суду міста Києва надійшла із зміненими підставами нова редакція позовної заяви до Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Позовні вимоги додатково мотивував наступним.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (Закону № 1304-VII), згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про заставу», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Отже, визначальним при вирішенні спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. Наслідками прийнятого державним реєстратором відокремленого підрозділу Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Латою Дмитром Олександровичем рішення про проведення державної реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за відповідним застереженням в іпотечному договорі, є фактичне примусове стягнення (відчуження) зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з огляду на те, що спірна квартира підпадає під дію такого Закону, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та не перевищує 140 кв. м. Крім того, відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України 03 березня 2018 року скасовано акредитацію у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців в повному обсязі Комунального підприємства «Рожівське», відокремленим підрозділом якого є Філія Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву.

Відповідач державний реєстратор філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради „Рожівське" по місту Києву Лата Дмитро Олександрович не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

30 червня 2020 року, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач Державний реєстратор філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради „Рожівське" по місту Києву Лата Дмитро Олександрович в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Представник відповідача Акціонерного товариства „Альфа-Банк" в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Позивач, разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 .

02 серпня 2007 року між Позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» укладено договір про надання невідновлювальної кредитної ліні № 401/68/07-Пі, відповідно до умов якого позивач отримав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних на строк до 01 серпня 2022 року.

14 червня 2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», з 10 серпня 2018 року на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», з 10 вересня 2019 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» став правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 02 серпня 2007 року між позивачем, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» було укладено іпотечний договір № 27/І-184, відповідно до умов якого вони передали банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі за № 4073д.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 39983791 від 03.03.2018 року, державним реєстратором Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Латою Дмитром Олександровичем змінено власника квартири АДРЕСА_1 , шляхом перереєстрації прав власності на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та внесено до Державного реєстру відповідного запису про право власності № 25120660.

В обґрунтування вимог позивач посилається на невідповідність поданих банком державному реєстратору документів вимогам законодавства України, що перешкоджало йому встановити відповідність заявлених прав та здійснити реєстраційні дії; на неотримання повідомлення про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також відсутність відомостей про факт спливу 30-денного строку з моменту отримання письмової вимоги; ненадання банком незалежної експертної оцінки квартири АДРЕСА_1 державному реєстратору; примусове стягнення (відчуження) зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; скасування акредитації у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців в повному обсязі Комунального підприємства «Рожівське», відокремленим підрозділом якого є Філія Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву.

На підтвердження чого надав копію наказу Міністерства юстиції України № 604/5 від 03 березня 2018 року.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV „Про іпотеку" (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону № 898-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку" у разі порушення основного зобовязаннями та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно ст. 36 Закону України „Про іпотеку" (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки), сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Як зазначено в ч. 1 ст. 37 Закону України „Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України „Про іпотеку" рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Судом встановлено, що сторони погодили іпотечне застереження, а саме визначили у договорі іпотеки можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимоги Іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України „Про іпотеку"; або шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України „Про іпотеку", або шляхом організації Іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між Іпотекодавцем та відповідним покупцем, в інший спосіб, визначений за домовленістю сторін.

Отже, іпотекодержатель має у позасудовому порядку здійснювати захист свого цивільного права та інтересу, оскільки з приводу реалізації цього способу захисту сторони досягли домовленості у договорі іпотеки.

За змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 3.1 Договору Іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем умов, визначених п.п.2.1.1 - 2.1.9 цього договору іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному п.2.4.4 цього договору.

Згідно п. 2.4.4 Іпотекодержатель має право у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обов`язків, встановлених згідно з п.п. 2.1.1 - 2.1.9 цього договору, вимагати дострокового виконання зобов`язань за основним договором, а у разі його невиконання - задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.п. 4.5.3 п. 4.5 Договору іпотеки Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України „Про іпотеку".

Відповідно до п. 6.2 Договору усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача.

На підтвердження заперечень проти позову представником відповідача надано повідомлення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 15 вересня 2017 року та вимогу про усунення порушень основного зобов`язання, в яких вказано про наявність заборгованості за кредитним договором № 401/68/07-Пі від 02 серпня 2007 року станом на 06 вересня 2017 року у розмірі 410802,52 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 06.09.2017 року складає 10642352,37 грн.

В матеріалах справи наявні докази вручення поштових відправлень позивачу та третім особам, а саме копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 15.09.2017 року.

А тому, доводи позивача про відсутність у державного реєстратора відомостей про факт спливу 30-денного строку з моменту отримання письмової вимоги не знайшли свого підтвердження.

Також, в матеріалах справи наявний висновок про вартість майна, що був складений Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ „Бізнес Ассіст" 25 січня 2018 року з якого вбачається, що ним 22 січня 2018 року було виконано оцінку вартості квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про право власності на житло від 06.12.2001 року, ринкова вартість якої склала 1 287 015,00 грн.

Зважаючи на це, доводи позивача про нездійсненням та ненадання банком незалежної експертної оцінки квартири АДРЕСА_1 державному реєстратору, теж не знайшли свого підтвердження.

Що стосується посилання представника позивача про відсутність згоди на реалізацію спірної квартири та порушення вимог Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд вважає таке.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (в редакції, що діяла на момент вчинення реєстраційної дії), згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України „Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України „Про заставу", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами, резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Отже, визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Наслідками прийнятого державним реєстратором Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Латою Дмитром Олександровичем рішення про проведення державної реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за відповідним застереженням в іпотечному договорі, за яким фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з огляду на те, що спірна квартира підпадає під дію такого Закону, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та не перевищує 140 кв. м.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 17.09.2019 року у справі № 802/1340/18-а

Більш того, відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України 03 березня 2018 року скасовано акредитацію у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців в повному обсязі Комунального підприємства «Рожівське», відокремленим підрозділом якого є Філія Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву.

Отже, у відповідача державного реєстратора Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк»

Тому позовні вимоги щодо визнання дій державного реєстратора Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39983791 неправомірними підлягають задоволенню.

02 березня 2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся до державного реєстратора відокремленого підрозділу Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно - спірне майно.

Разом із заявою представником Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" подано: копію іпотечного договору № 27/І-184 від 02 серпня 2007 року, чотири копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 15 вересня 2017 року з датою зворотного повернення 22 вересня 2017 року, три повідомлення про звернення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 15 вересня 2017 року та одну вимогу про усунення порушень основного зобов`язання, в яких вказано про наявність заборгованості за кредитним договром № 401/68/07-Пі від 02 серпня 2007 року станом на 06 вересня 2017 року у розмірі 410802,52 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 06.09.2017 року складає 10642352,37 грн., інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , висновок про вартість про вартість майна від 25.01.2018 року.

03 березня 2018 року державним реєстратором Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Латою Дмитром Олександровичем прийнято рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 39983791 про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.06.2004 № 1952-IV.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав тощо регулює Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок).

Приписами ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено вимоги до документів, які подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст. 27 цього Закону передбачено підстави державної реєстрації прав.

Вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень встановлено ч. 1 ст. 24 Закону № 1952, ч. 5 цієї ж статті регламентує, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Так, пунктами 3, 6, 40, 61 Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням власного електронного цифрового підпису.

За встановлених обставин рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 39983791 від 03.03.2018 державного реєстратора Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством „Укрсоцбанк" квартир АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 25120660 підлягає скасуванню.

Позивач просив скасувати внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 25120660 від 03 березня 2018 року про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 03 березня 2018 року державним реєстратором Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитром Олександровичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 25120660 про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно з ч. 1. ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом „а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки наявність запису про державну реєстрацію права власності порушує право або інтерес позивача, тому внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 25120660 від 03.03.2018 року про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 та про Державну реєстрацію прав та іх обтяжень від 03 березня 2018 року, індексний № 39983791 щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» є незаконними та підлягають скасуванню.

Ст. 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню пропорційно з кожного судовий збір в сумі 704,80 грн..

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності задовольнити.

Визнати дії державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39983791 неправомірними.

Скасувати рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39983791 від 03 березня 2018 року та запис про право власності 25120660 від 03 березня 2018 року внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з державного реєстратора Філії Комунального підприємства Рожівської сільської Ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя І.А. Галась