Справа № 703/2033/20
14 грудня 2020 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кирилюк Н.А.
з участю секретаря Римського Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла справу 703/2033/20 за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агро-проялс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фермерського господарства «Агро-проялс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.
04 вересня 2017 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років.
Відповідно до умов договору оренди, відповідач зобов`язувався протягом строку дії договору сплачувати їй оренду плату за користування землею в розмірі не менше ніж 3% від нормативної грошової оцінки належної їй земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції, щорічно, до 31 грудня кожного року.
Однак відповідач, в порушення умов договору, не виплатив їй орендну плату за вересень-грудень 2017 року, 2018 та 2019 роки.
Враховуючи викладене, звернулася до суду та просить розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 6196 грн. 89 коп., інфляційні виплати в сумі 355 грн. 13 коп. та пеню за несвоєчасну виплату орендної плати в розмірі 6336 грн. 19 коп.
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог.
В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі, на задоволенні позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.
В надісланому на адресу суду відзиві, відповідач позов не визнав та вказав, що ФГ «Агро-проялс» добросовісно виконує свій обов`язок по виплаті позивачу орендної плати. На прохання позивача в 2017 році їй наперед було виплачено орендну плату, що підтверджується відповідною відомістю.
Крім того, у 2018 році, на прохання позивача, плату за землю в сумі 8000 грн. було надано її матері ОСОБА_2 , про що вона особисто поставила підпис у відомості про виплату орендної плати.
Враховуючи викладені обставини відповідач просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки такий є необґрунтованим.
Позивач надіслала до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що доказів, на підтвердження виплати їй орендної плати наперед, відповідач суду не надав та з такими вимогами вона до нього не зверталася, крім того, не уповноважувала відповідача передавати кошти матері.
Вказала також, що поданий відповідачем розрахунок виплати ОСОБА_1 орендної плати не відповідає даним, зазначеним в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми нарахованих їй доходів та виплачених податків.
Звернула увагу також і на розбіжність між сумами, які вказані відповідачем у відомостях та офіційними даними ДФС, які сформовані на підставі звітності поданої відповідачем.
В зв`язку з відсутністю учасників провадження, суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У зв`язку з відсутністю відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, та провести заочний розгляд справи.
Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання умов договору оренди землі.
04 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Агро-проялс» було укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передала в оренду відповідачу належну їй на праві власності земельну ділянку строком на 10 років.
Відповідно до відомостей з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки було зареєстровано 21 вересня 2017 за номером запису про інше речове право: 22450763.
Актом приймання-передачі в оренду земельної ділянки, ОСОБА_1 передала, а ФГ «Агро-проялс» прийняв в оренду земельну ділянку площею 2 га.
Пунктом 9 вказаного договору оренди визначено, що річна орендна плата виплачується зерном ячменю та пшениці, але на суму не менше ніж 3% від нормативної грошової оцінки, з урахуванням індексу інфляції (п. 10 договору оренди).
Пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься щорічно. Остаточний розрахунок проводиться до 31 грудня щороку.
Згідно п. 14 договору оренди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.
Норми права застосовані судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами як визначено у ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є в т.ч. і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Частиною 2 ст.409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форми, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій формі. За згодою сторін, розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
За правилами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Аналіз норм статтей 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання ним орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Вимогами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Також, відповідно до п. 14 договору оренди підлягає стягненню пеня за прострочення сплати орендної плати, розмір якої за кожний день прострочення становить 0,3%.
Позиція суду щодо заявлених вимог.
На підтвердження виплати позивачеві орендної плати за землю, відповідач надав суду відомості про виплату орендної плати.
Відповідач стверджує, що у 2017 році позивач отримала орендну плату за вказаний рік наперед. У 2018 році на вимогу позивача орендна плата за землю була передана її матері ОСОБА_2 .
Однак, доказів, що виплачені кошти, зазначені у графі «готівка» у поданих відповідачем відомостях виплачені ОСОБА_1 саме як орендна плата за договором оренди землі, суду не надано.
Крім того, договором оренди землі виплата орендної плати наперед не передбачена, а додаткові угоди до договору оренди щодо внесення змін в частині строків та порядку виплати орендної плати сторони не укладали.
Суду також не надано доказів, що позивач бажала отримати орендну плату наперед, як і не надано підтвердження про неможливість отримання коштів за оренду землі нею самостійно.
При цьому вказаним договором оренди землі виплата орендної плати передбачена щорічно в грошовій чи натуральній формі з урахуванням індексу інфляції.
За таких обставин позиція представника відповідача про отримання позивачем грошових коштів за договором оренди землі наперед та їх отримання іншою особою, замість орендодавця, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на умовах договору, а є вільним трактуванням відповідачем умов договору оренди землі в частині виплати орендної плати.
Статтею 614 ЦК України покладено обов`язок доказування відсутності вини у невиконанні зобов`язання або ж доведення факту його виконання, покладено саме на відповідача.
Однак ФГ «Агро-проялс» не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач отримала визначену договором оренди плату за оренду землі та не доведено відсутності вини відповідача у порушенні зобов`язання щодо виконання умов договору та здійснення заходів щодо його виконання у передбачені строки.
Порушення відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати є істотним, оскільки позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати плату за договором оренди, на яку розраховував при укладенні договору.
Під час розгляду справи судом встановлено факт несвоєчасної сплати орендної плати позивачу у повному обсязі за користування земельною ділянкою за 2017, 2018 та 2019 роки, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобов`язань та на думку суду є істотним його порушенням.
Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, вагомою підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором.
Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Крім того, згідно з п.14 договору оренди землі, укладеного між сторонами, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня за кожний день прострочення у розмірі 0,3% несплаченої суми.
Виходячи з розміру невнесеної орендної плати, а також враховуючи період прострочення, який становить з 01 січня 2018 року по 31 травня 2020 року 882 дні, з 01 січня 2019 року по 31 травня 2020 року 517 днів та з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року 152 дні, зазначена позивачем загальна сума пені становить 6336 грн. 19 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскільки свою позицію з приводу нарахування інфляційних витрат та пені за невиконання умов договору представник відповідача не висловив, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача пені та інфляційних витрат саме в тих розмірах, що визначені позивачем.
Щодо тверджень позивача про невідповідність поданих представником відповідача відомостей про виплату орендної плати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд зазначає, що невідповідність відомостей про виплату орендної плати, які складались відповідачем, не свідчить про невиконання відповідачем пункту 9 спірного договору, а може вказувати на неналежне ведення первинної бухгалтерської документації.
Оцінка ж судом правильності ведення відповідачем операцій з готівкою, у тому числі, складення ним при виплаті орендної плати відомостей на виплату коштів виходить за межі предмета та підстави позову.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд,
Розірвати договір оренди земельної ділянки укладений 04 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Агро-проялс», який зареєстровано виконавчим комітетом Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, номер запису 22450763.
Стягнути з фермерського господарства «Агро-проялс» на користь ОСОБА_1 1681 грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк