КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/3381/2020 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 квітня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року позивач - ПрАТ «ОМЕГА» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 24 березня 2010 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/ 8003739, відповідно до якого в період від 24 березня 2014 року до 23 березня 2015 року під страховим захистом знаходився автомобіль «Хюндай» (державний номер НОМЕР_1 ).

23 червня 2014 року в м.Києві сталося зіткнення автомобіля «Хюндай» (державний номер НОМЕР_1 ) під керуванням відповідача та автомобіля «Тойота» (державний номер НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_2 .

Зазначав, що на підставі страхового акту №3110-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування та звіту про вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Тойота» (державний номер НОМЕР_2 ), було виплачено страхове відшкодування у розмірі 12 276 грн. 19 коп.

Оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк не повідомив позивача про настання страхового випадку, то до позивача перейшло право вимоги (регресу) до нього в розмірі виплаченого відшкодування, і тому просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу 12 276 грн. 19 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 02 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 12276 грн. 19 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено, що 24 березня 2010 року між сторонами укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8003739, відповідно до якого в період від 24.03.2014 року до 23.03.2015 року під страховим захистом знаходився автомобіль «Хюндай» (державний номер НОМЕР_1 ).

Встановлено, що 23 червня 2014 року в місті Києві на вулиці І. Клименка, 25 сталося зіткнення автомобіля «Хюндай» (державний номер НОМЕР_1 ) під керуванням відповідача та автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.07.2014 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 340 грн.

Як вбачається зі звіту №2882 з оцінки транспортного засобу від 09.07.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота» (державний номер НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження склала 12 276 грн. 19 коп.

Відповідно до страхового акту №3110-ЦВ розмір страхового відшкодування становить 12 276 грн. 19 коп. при ліміті відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн.

Згідно з поданою заявою ОСОБА_2 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 23.06.2014 року позивач виплатив останньому страхове відшкодування в розмірі 12 276 грн. 19 коп, що підтверджується копією платіжного доручення №1642 від 21.08.2014 року.

За ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладного, ше не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не звідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди, а тому з нього необхідно було стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 12 276 грн. 19 коп.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, як стверджує відповідач ОСОБА_1 , він взагалі не був повідомлений про розгляд справи, оскільки вся кореспонденція і позивачем і судом надсилалася за адресою, яка не є адресою його проживання.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене, оскільки відповідач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і вказане рішення ухвалене за його відсутності, то колегія суддів вважає за необхідне рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 квітня 2015 року скасувати та прийняти постанову, якою з підстав, зазначених вище, позов ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 12276 грн. 19 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 квітня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» () витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 12 276 (дванадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 19 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: