УХВАЛА

17 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 665/1155/19

провадження № 61-16287ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чаплинської районної державної адміністрації, треті особи: Фермерське господарство «Павелків П.М.», Григорівська сільська рада Чаплинського району Херсонської області, про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09 червня 2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» в частині вилучення із землекористування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яку надано у постійне користування ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ХС № 013001 від 25 січня 1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 200, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області та надана для ведення селянського (фермерського) господарства.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 листопада 2019 року скасовано та провадження у даній справі закрито.

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційної скарги.

У грудні 2020 року до суду надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 , якою недоліки скарги не усунуто.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд касаційної інстанції акцентував увагу скаржника на тому, що для чіткого виконання вимог пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України щодо коректного зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України скаржнику необхідно чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах, тощо).

За змістом пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Так в касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин (відступлення від такого висновку).

За правилами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга не містить посилань на постанову Верховного Суду, в якій викладено правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, та мотивування того, в чому полягає невідповідність застосування судом апеляційної інстанції цієї норми права правовому висновку Верховного Суду. Також касаційна скарга не містить мотивування підстав для відступлення від правового висновку Великої Палати Верховного Суду з приводу застосування норми права у подібних правовідносинах, а також і власне правового висновку, від якого скаржник вважає за необхідне відступити.

З урахуванням таких посилань в касаційній скарзі суд касаційної інстанції не може однозначно стверджувати, на якій з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, позивач оскаржує постанову суду, оскільки касаційна скарга не містить посилань на відповідну норму процесуального закону, а трактування змісту касаційної скарги судом на власний розсуд є недопустимим в контексті положень частини першої статті 13 ЦПК України, за змістом якої суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, скаржник не виконав вимоги статті 392 ЦПК України щодо належного зазначення підстав касаційного оскарження.

За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Оскільки станом на 17 грудня 2020 року недоліки касаційної скарги не були усунуті, тому касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш