Справа № 565/1165/19
Провадження № 2/565/177/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, позивачка просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею і ОСОБА_2 та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 25 серпня 2012 року (відповідний актовий запис №165 від 25 серпня 2012 року), та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 (одної третьої) частки всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з доводами, викладеними ОСОБА_1 у позовній заяві, подружнє життя із відповідачем поступово погіршувалося, у кожного з них змінились погляди на шлюб та сім`ю, в сім`ї частіше почали виникати сварки та суперечки, внаслідок чого між ними склались неприязні відносини. Як стверджує позивачка, відповідач належним чином не піклується про благополуччя та добробут їхньої сім`ї, не приділяє належним чином батьківську увагу, турботу та піклування їх спільному малолітньому сину. ОСОБА_2 постійно нехтує сімейними цінностями, по відношенню до позивачки поводить себе цинічно та зверхньо. Така поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу. ОСОБА_1 вказала, що на даний час між нею та відповідачем відсутнє будь-яке взаєморозуміння та нормальне спілкування, в кожного з них зовсім різні та протилежні погляди на життя, шлюб та сім`ю, вони повністю розходяться в поглядах на сімейні проблеми та сімейні обов`язки. Сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства та побуту. ОСОБА_1 зазначила, що її намагання зберегти шлюб виявилися безрезультатними, і за таких обставин, за її глибоким переконанням подальше сімейне життя із відповідачем неможливе. Однак ОСОБА_2 зі свого боку не бажає вчиняти жодних дій щодо розірвання шлюбу. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що це єдина дитина сторін, яка народилася в період зареєстрованого шлюбу, проте відповідач не бажає добровільно надавати допомогу на утримання дитини. Згідно з доводами позивачки ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, працює в Кузнецовському міському коммунальному підприємстві начальником електролабораторії, регулярно отримує значну заробітну плату, а тому має можливість допомагати їй утримувати їхнього малолітнього сина шляхом сплати аліментів. При цьому ОСОБА_1 просила суд врахувати, що вона працює продавцем продовольчих товарів в приватного підприємця в м.Вараш Рівненської області, регулярно отримує лише мінімальну заробітну плату в розмірі близько 3300 (три тисячі триста) грн. щомісячно, що є недостатнім для її особистого проживання та утримання малолітньої дитини. У зв`язку з неможливістю спільного проживання з відповідачем вимушена винаймати житло в м.Вараш, внаслідок чого змушена нести значні витрати. Відповідач не має інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують утримання з його боку. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що розмір аліментів на утримання малолітнього сина необхідно визначити в частці від доходів відповідача у розмірі 1/3 (одної третьої) частки його заробітку щомісячно з моменту звернення з цим позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. Зазначений розмір аліментів, як вказала позивачка, є лише частиною тих матеріальних витрат, які необхідні для належного виховання, утримання, забезпечення фізичного та духовного розвитку їх малолітнього сина та забезпечить рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, сторони у судове засідання не з`явилися.

До початку розгляду справи 25 червня 2020 року позивачка ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву про зменшення розміру заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Зміст поданої в суд 25 червня 2020 року письмової заяви ОСОБА_1 свідчить, що позивачка просить суд розірвати шлюб та стягнути із ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. У вказаній заяві позивачка вказала про неможливість досягнення примирення подружжя, окреме проживання та непідтримання сторонами сімейно-шлюбних відносин понад один рік, а також про здійснення матеріального забезпечення малолітньої дитини ОСОБА_2 у недостатньому обсязі (лише у вигляді подарунків і витрат на дозвілля). У цій заяві позивачка ОСОБА_1 просила суд здійснити розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 з врахуванням зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

25 червня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 в суд надійшла письмова заява, зі змісту якої слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням змін розміру заявлених нею позовних вимог у частині стягнення аліментів. Так, ОСОБА_2 вказав, що він погоджується на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, у зазначеній заяві відповідач підтвердив обставини, наведені позивачкою про те, що понад один рік сторони проживають окремо та фактично не підтримують між собою сімейно-шлюбних відносин. ОСОБА_2 просив суд розглянути дану справу без його присутності на підставі наявних доказів.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін, подані 25 червня 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі з врахуванням зменшення позивачкою розміру заявлених позовних вимог у частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних встановлених обставинах і правових підставах.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 25 серпня 2012 року, слідує, що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 25 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 25 серпня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №165.

У період цього шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведені обставини підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області (відповідний актовий запис №136 від 24 березня 2015 року).

Зі змісту позову та письмових заяв сторін судом встановлено, що спільне життя між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не склалося через наявність в них протилежних поглядів на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого між ними відбувалися часті сварки та суперечки і склались неприязні відносини. Сторони фактично проживають окремо та не ведуть спільного господарства і спільного бюджету тривалий період часу понад один рік.

Наведені обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім`єю сторони обопільно не бажають, тому за таких обставин їх шлюб не може бути збереженим.

Отже, зазначені фактичні обставини доводять обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Судом також встановлено, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, має стабільний дохід у виді заробітної плати та спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Інших утриманців відповідач немає.

Вказані обставини, якими ОСОБА_1 аргументує позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_2 не спростовані. Жодних доказів, які б заперечували обставини, наведені позивачкою ОСОБА_1 у позовній заяві в обгрунтування заявлених нею вимог з врахуванням зменшення їх розміру в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відповідачем суду не надано.

У заяві, поданій у суд 25 червня 2020 року, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що забезпечення малолітньої дитини відповідач здійснює у недостатньому обсязі (лише у вигляді подарунків і витрат на дозвілля). Цих обставин ОСОБА_2 не заперечив. Доказів, які б свідчили протилежне, відповідач у суд не подав.

У заяві, поданій у суд 25 червня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 вказав, що він погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Отже, наведені фактичні обставини вказують на обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з врахуванням зменшення їх розміру позивачкою.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Наведені норми права, які підлягають застосуванню, вказують на наявність законних підстав з врахуванням встановлених фактичних обставин у даному випадку для прийняття судом в цій цивільній справі рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача (батька дитини) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову з 02 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 180, ч.ч.1, 2 ст.182, ч.3 ст.181, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 206, 259, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 25 серпня 2012 року (актовий запис за №165 від 25 серпня 2012 року), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (одної четвертої) частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову з 02 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складення повного рішення суду відкладено на 02 листопада 2020 року.

Головуючий суддя О.І.Горегляд