Справа №628/1876/20
Провадження №2/628/788/20

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Коваленко О.А.
при секретарі - Горбашовій І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду у місті Куп`янську Харківської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести по справі заочне рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Так судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу нежитлових приміщень зареєстрованого в реєстрі за №2958 відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №33-37 в житловому будинку "А-9" по АДРЕСА_1 загальною площею 92.1 кв.м.(а.с.7).
Як витікає з вказаних позовних вимог, вище зазначене нежитлове приміщення підключене до централізованої системи опалення, яка є єдиною з системою опалення всього житлового будинку, теплопостачання якого здійснює позивач, на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, у зв`язку з чим теплопостачальна організація не має технічної можливості відключити відповідача від системи опалення.
Також з позовної заяви вбачається, що приміщення відповідача та житловий будинок, де вони розташовані, не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження, та ці обставини ніким з учасників не оспорювалися.
Відповідач, не уклавши договору на постачання теплової енергії отримував послуги за рахунок позивача, яку він подає у централізовану систему опалення будинку, де розташовані приміщення відповідача, що підтверджується актами про підключення споживача та відключення житлового будинку, де знаходиться нежитлове приміщення, належне відповідачу, від опалення (підключення споживача № 172/2210 від 23.10.2014 року, відключення споживача № 172/2668 від 14.04.2015 року, підключення споживача № 172/4328 від 16.10.2015 року, відключення споживача № 172/5337 від 05.04.2016 року (а.с. 8, 11-15).
Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Враховуючи наведене обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.
Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.
Куруючись ст..ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 265,280 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 526, 625 ЦК України, ст. 67 ЖК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Головуючий Коваленко О.А.