Справа № 645/5230/20
Провадження № 2/645/1957/20

Р І Ш Е Н Н Я
17 грудня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Алтухової О.Ю.
секретар судового засідання Волкова А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20 березня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Як вбачається з довідки №08-33/5 від 01.09.2020 року виданої Харківським університетом, ОСОБА_1 є студенткою Харківського університету (IV рівня акредитації) і навчається на факультеті права та підприємництва за спеціальністю «Право» на 3 курсі (Наказ №75 від 31 серпня 2020 року). Академічної заборгованості не має. Навчається на контрактній онові та стипендій не отримує. Термін закінчення навчального закладу червень 2022 року (а.с.6).
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивачем на обґрунтування розміру аліментів, розміру аліментів, які вона просить суд стягнути з відповідача не надано доказів, які б підтвердили можливість відповідача сплачувати аліменти саме в тому розмірі, в якому просить позивач.
Будь-яких інших доказів, зокрема наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав суду позивачем не надано, клопотань про витребування вказаних доказів позивачем не заявлено.
Натомість, відповідачем надано суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, з якої вбачається, що ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня (а.с.33).
Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про шлюб, 30 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області (серія НОМЕР_2 ).
Відповідачем також було надано Довідку видану КНП «Чутівська Центральна районна лікарня» від 21.10.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 має ряд захворювань, проте вказана довідка не містить доказів, що ОСОБА_4 є непрацездатною особою, або працездатність її частково втрачена, у зв`язку з чим, суд при вирішенні справи та призначенні розміру аліментів цю обставину до уваги не приймає (а.с.30).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Загальними засадами, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, а саме вказав, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 600,00 грн, оскільки на даний час постійного доходу не отримує (а.с.28).
Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд з урахуванням наданих позивачем та відповідачем доказів, рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_1 , 23 років з огляду на те, яка з цих обставин настане першою.
Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199 - 200 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/8 від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 08.09.2020 року та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_1 , 23 років з огляду на те, яка з цих обставин настане першою.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 17.12.2020 року.

Суддя