Справа № 182/3848/20
Провадження № 2/0182/2009/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.12.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради та ОСОБА_2 про припинення права на 1/6 частку у спадщині і визнання права власності на 1/6 частку будинку за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про припинення права на 1/6 частку у спадщині і визнання права власності за набувальною давністю на 1/6 частину житлового будинку, посилаючись на наступне.

08.08.1984 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , про що свідчить наявний у неї письмовий доказ - оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.02.1985 року та оригінал паспорту громадянки України із штампом на арк.10 про сімейний стан. З моменту укладення шлюбу вона мешкала разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 з його мамою ОСОБА_4 у належному їй домоволодінні по АДРЕСА_1 . Майже з цього ж часу, з 28.11.1986 року, вона була і зареєстрована разом з чоловіком за вказаною адресою.10.06.1996 року мати чоловіка ОСОБА_4 склала заповіт на користь своїх онуків в рівних частках по 1/2 частині: на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , не погодившись з заповітом, її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 оспорили його в судовому порядку і отримали за рішенням суду право власності на 1/3 спадкового майна кожен. При цьому, онукам, на користь яких було складено заповіт, - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - залишилося право на спадщину за заповітом кожному по 1/6 частині житлового будинку з господарчими побудовами по АДРЕСА_1 . 14.09.2009 року за договором купівлі - продажу частини жилого будинку серії ВМІ № 908055, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковим І.М., ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належну їм 1/2 частину жилого будинку та надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, після укладення вказаного договору, ОСОБА_3 отримав у власність 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (цегляний житловий будинок (літ.А), житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 57,2 кв.м.; глинобитні обкладені цеглою сараї (літ.Б, б); цегляна вбиральня (літ.В); шлак. бетон. підвал (літ.Г); цегляний гараж (літ.Е), цегляний сарай (літ.Ж); спорудження. 1/6 частина вказаного домоволодіння залишилася неоформленою, оскільки ОСОБА_2 , який мав право на спадщину за заповітом на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами по АДРЕСА_1 , за оформленням спадщини не звернувся, своїм правом не скористався. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем першої черги після його смертіє вона - дружина ОСОБА_1 26.06.2019 року вона у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/12 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані: цегляний житловий будинок (літ.А), житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 57,2 кв.м.; глинобитні обкладені цеглою сараї (літ.Б, б); цегляна вбиральня (літ.В); шлак.бетон. підвал (літ.Г); цегляний гараж (літ.Е), цегляний сарай (літ.Ж); спорудження. 26.06.2019 року вона у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу, яке складається з 1/2 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані: цегляний житловий будинок (літ.А), житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 57,2 кв.м.; глинобитні обкладені цеглою сараї (літ.Б, б); цегляна вбиральня (літ.В); шлак.бетон.підвал (літ.Г); цегляний гараж (літ.Е), цегляний сарай (літ.Ж); спорудження. Її право власності на вказані 5/6 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано 26.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116). 1/6 частина вказаного домоволодіння так і залишилася неоформленою, ОСОБА_2 , який мав право на спадщину за заповітом на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами по АДРЕСА_1 , за оформленням спадщини не звернувся, своїм правом не скористався. Таким чином, вона є власницею 5/6 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована та фактично мешкає до теперішнього часу у вказаному будинку 35 років, дбає про нього, підтримує житловий стан, робить поточний ремонт, ремонтує каналізацію, водопровід, сплачує комунальні платежі в повному обсязі. ОСОБА_2 ніколи тут не проживав, комунальних платежів не сплачував, про домоволодіння не опікувався, право на частину у спадщині після смерті бабусі протягом 18 років не оформив, за оформленням спадщини не звернувся. Протягом останніх 14 років він не дзвонив, не писав, з ними ніяких відносин не підтримував, ніяким іншим чином не дбав про домоволодіння, комунальних платежів не сплачував, правом на 1/6 частку у домоволодінні не скористався, належним чином своє право власності не оформив. Таким чином, можна зробити висновок про те, що відповідач не має наміру будь-коли користуватися спадковим майном. Більш того, ані місця його реєстрації, ані місця фактичного його проживання вона не знає, засобів зв`язку або електронної пошти також не знає. У зв`язку з викладеним, не маючи права власності на ціле майно, вона не може ані укласти договори на користування електроенергією, газом, водою, ані отримати субсидію, що суттєво порушує її законні права та інтереси та ставить її фінансове становище під загрозу, оскільки вся її пенсія без субсидії йде у зимовий період на опалення будинку, не залишаючи навіть грошей на харчування та ліки. Визнання права власності потрібно їй для того, щоб мати можливість привести документи на будинок у відповідність діючому законодавству України, приватизувати земельну ділянку під будинком та зробити заповідальні розпорядження у зв`язку зі своїм поважним віком. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набуваеться на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи вищезазначені обставини, вважає, що у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у неї виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку ст.344 ЦК України. Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Звертає увагу суду, що з 1984 року вона, проживаючи у домоволодінні по АДРЕСА_1 , безперервно, відкрито і добросовісно оплачувала усі комунальні платежі за електроенергію, газ, водопостачання, вивіз сміття та несе й досі інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаного домоволодіння. Вона володіє вказаним домоволодінням відкрито, ніяких дій для приховування цього факту не здійснює, усі сусіди з нею знайомі та підтвердять факт її проживання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Відповідно до вимог ч.4 ст.344 ЦК України, право власності на нерухоме майно за набувальною давністю набувається за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. За таких обставин звернулась до суду.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явились, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.43, 185), представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила винести рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с.186).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як встановлено в судовому засіданні, 08.08.1984 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3 (а.с.5, 27). З моменту укладення шлюбу позивачка по справі мешкала разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 та з його мамою ОСОБА_4 у належному їй домоволодінні по АДРЕСА_1 . З 28.11.1986 року позивачка була зареєстрована разом з чоловіком за вказаною адресою (а.с.93-96).10.06.1996 року свекруха позивачки ОСОБА_4 склала заповіт на користь своїх онуків в рівних частках по 1/2 частині: на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.11). Після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не погодившись з заповітом, її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 оспорили його в судовому порядку і отримали за рішенням суду право власності на 1/3 спадкового майна кожен (а.с.22-23). При цьому, онукам, на користь яких було складено заповіт, - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - залишилося право на спадщину за заповітом кожному по 1/6 частині житлового будинку з господарчими побудовами по АДРЕСА_1 . 14.09.2009 року за договором купівлі - продажу частини жилого будинку серії ВМІ № 908055, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковим І.М., ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належну їм 1/2 частину жилого будинку та надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-16). Таким чином, після укладення вказаного договору, ОСОБА_3 отримав у власність 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (цегляний житловий будинок (літ.А), житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 57,2 кв.м.; глинобитні обкладені цеглою сараї (літ.Б, б); цегляна вбиральня (літ.В); шлак. бетон. підвал (літ.Г); цегляний гараж (літ.Е), цегляний сарай (літ.Ж); спорудження (а.с.17-21). 1/6 частина вказаного домоволодіння залишилася неоформленою, оскільки ОСОБА_2 , який мав право на спадщину за заповітом на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами по АДРЕСА_1 , за оформленням спадщини не звернувся, своїм правом не скористався. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.6). Спадкоємцем першої черги після його смерті є позивачка по справі як дружина померлого (а.с.5, 27). 26.06.2019 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/12 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані: цегляний житловий будинок (літ.А), житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 57,2 кв.м.; глинобитні обкладені цеглою сараї (літ.Б, б); цегляна вбиральня (літ.В); шлак.бетон. підвал (літ.Г); цегляний гараж (літ.Е), цегляний сарай (літ.Ж); спорудження (а.с.17). 26.06.2019 року поз0ивачка отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу, яке складається з 1/2 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані: цегляний житловий будинок (літ.А), житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 57,2 кв.м.; глинобитні обкладені цеглою сараї (літ.Б, б); цегляна вбиральня (літ.В); шлак.бетон.підвал (літ.Г); цегляний гараж (літ.Е), цегляний сарай (літ.Ж); спорудження (а.с.20). Право власності позивачки на вказані 5/6 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано 26.06.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116) (а.с.21). 1/6 частина вказаного домоволодіння так і залишилася неоформленою, оскільки відповідач по справі ОСОБА_2 , який мав право на спадщину за заповітом на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами по АДРЕСА_1 , за оформленням спадщини не звернувся, своїм правом не скористався. Таким чином, позивачка є власницею 5/6 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована та фактично мешкає до теперішнього часу у вказаному будинку 35 років, дбає про нього, підтримує житловий стан, робить поточний ремонт, ремонтує каналізацію, водопровід, сплачує комунальні платежі в повному обсязі. ОСОБА_2 в спірному будинку ніколи не проживав, комунальних платежів не сплачував, про домоволодіння не опікувався, право на частину у спадщині після смерті бабусі протягом 18 років не оформив, за оформленням спадщини не звернувся. Однак, дані обставини порушують права позивачки, оскільки, не маючи права власності на ціле майно, вона не може ані укласти договори на користування електроенергією, газом, водою, ані отримати субсидію. Визнання права власності потрібно позивачці для того, щоб мати можливість привести документи на будинок у відповідність діючому законодавству України, приватизувати земельну ділянку під будинком та зробити заповідальні розпорядження у зв`язку з віком.

Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 pоку, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. На відміну від Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 pоку, Цивільний кодекс УРСР 1963 року не містить норми про те, що, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Задоволення ж судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України (яка визначена підставою позову) можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності.

У розумінні наведених положень, володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Встановлення характеру володіння (добросовісне й недобросовісне) при виникненні спору здійснюється судом з урахуванням обставин справи, з якої виникло володіння чужою річчю. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним. Володіння має бути безперервним упродовж визначених законом строків (для нерухомого майна упродовж 10 років, а для рухомого майна - 5 років).

Отже, суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною давністю та строк володіння; характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне).

Аналіз ст.344 ЦК України дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. При цьому, необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивач, дійсно, відкрито і добросовісно володіє 1/6 частиною в житловому будинку АДРЕСА_1 з 2005 року, утримує її, сплачує всі комунальні послуги, що свідчить про те, що позивач є добросовісним набувачем. Судом також не встановлено, що існують інші особи, які б претендували на вказану частку.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на частину житлового будинку за позивачем, у відповідності до ст.344 ЦК України, за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.344 ЦК України, ст.4, 13, 81, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2 на 1/6 частку у спадщині (будинок АДРЕСА_1 ) після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (на земельній ділянці розташовані: цегляний житловий будинок (літ.А), житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 57,2 кв.м.; глинобитні обкладені цеглою сараї (літ.Б, б); цегляна вбиральня (літ.В); шлак. бетон. підвал (літ.Г) ; цегляний гараж (літ.Е), цегляний сарай (літ.Ж); спорудження), в порядку набувальної давності.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал