Справа № 161/3609/20
Провадження № 2/161/1861/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його син ОСОБА_4

18.12.2018 року за претензією кредитора АТ КБ «Приватбанк» державним нотаріусом Першої Луцької нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 582/2018.

В січня 2019 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 .

Спадкоємцями першої черги після його смерті є: дружина померлого ОСОБА_2 , неповнолітня дочка ОСОБА_3 , він, як батько померлого.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщину на рухоме майно: транспортний засіб марки Renau Kangoo, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого 16.11.2005 року; транспортний засіб марки DAF TE 95 XF, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 05.03.2015 року; транспортний засіб марки Kogel SVKT 24, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрований 23.01.2016 року; транспортний засіб марки SCANIA 164L 480, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , який зареєстрований 32.01.2016 року та на нерухоме майно: двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка була придбана його сином та його дружиною в шлюбі, двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала його сину за договором дарування.

Зазначає, що має право успадкувати майно після смерті сина, проте, відповідач ОСОБА_2 не бажає надавати нотаріусу правовстановлюючі документи на майно, у зв?язку з чим він позбавлений можливості його отримати, а тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право власності.

Просить суд, визнати, що частка померлого ОСОБА_4 у справі спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить Ѕ частина та визнати за ним право власності на 1/6 частини вищезазначеної квартири; визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 ; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на: 1/6 частину транспортного засобу марки DAF TE 95 XF, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 : 1/6 частину транспортного засобу марки Kogel SVKT 24, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ; 1/6 частину транспортного засобу марки SCANIA 164L 480, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16 грудня 2020 року позовну вимогу щодо транспортного засобу марки Renau Kangoo, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду за заявою представника позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилися, хоча належним чином були повідомлені судом про день і час розгляду справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності, так як представник відповідача ОСОБА_5 надав пояснення по суті справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 13 грудня 2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з рухомого майна: транспортного засобу марки DAF TE 95 XF, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 05.03.2015 року; транспортного засобу марки Kogel SVKT 24, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрований 23.01.2016 року; транспортного засобу марки SCANIA 164L 480, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , який зареєстрований 32.01.2016 року та на нерухоме майно: двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка була придбана померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в шлюбі, двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі договору дарування, зареєстрованого 26.10.2013 року за № 3076892 (а.с. 12-14).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є: дружина померлого ОСОБА_2 , неповнолітня дочка ОСОБА_3 , батько померлого ОСОБА_1

18.12.2018 року за претензією кредитора АТ КБ «Приватбанк» державним нотаріусом Першої Луцької нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 582/2018.

В січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 , проте, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті свого сина ОСОБА_4 отримати не може, так як нотаріусу не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезазначене спадкове майно, яке зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно (а.с. 10-11).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Як передбачено статтею 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Заперечуючи позовні вимоги позивача представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що дане майно, на яке просить визнати право власності в порядку спадкування, є неподільним, то підстав для визнання за ним права власності у частках, визначених ОСОБА_1 , немає, хоча не заперечував той факт, що останній має право на спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 . Крім того, представник відповідача вважає, що квартира АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Як зазначила представник позивача в суді, то вищезазначена квартира подарована її довірителем, позивачем по справі ОСОБА_1 , померлому сину ОСОБА_4 26.10.2006 року, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 12 зворот). Тобто, дана квартира є особистою приватною власністю померлого ОСОБА_4 , а не спільним майном подружжя. Будь-яких інших доказів, які б вказували на інше, стороною відповідача суду не надано.

Оскільки позивач прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, які не надала дружина померлого сина - ОСОБА_2 , проте, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , про відмову від прийняття спадщини не заявляв.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1258, 1261, 1269, 1278 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у справі спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 становила Ѕ її частини та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину транспортного засобу марки DAF TE 95 XF, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину транспортного засобу марки Kogel SVKT 24, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину транспортного засобу марки SCANIA 164L 480, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.12.2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська