Справа №295/6472/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Ковальчук М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить з метою погашення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк», що виникла внаслідок невиконання ТОВ «Промоптторг» умов кредитного договору № 0 від 29.05.2008 року по кредиту та процентах у розмірі 151712,96 дол. США та пені в розмірі 7639,66 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належать ОСОБА_1 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 402147,00 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Ведмідь Н.В. від 23.06.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 06.09.2018 року зупинено провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 295/9964/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочинів недійсними.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 07.09.2020 року справу прийнято до свого провадження, поновлено провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача - адвокат Гуртовенко Р.М. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження в справі, вказавши на те, що справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки матеріально-правова вимога позивача в справі про звернення стягнення на предмет іпотеки є вимогою щодо виконання забезпечувального договору, укладеного на виконання основного правочину, а саме укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Промоптторг» кредитного договору.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження в справі.

Суд, заслухавши представників сторін, ознайомившись із матеріалами справи, дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам ст. 4 ГПК, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст. 20 ГПК України, згідно п. 1 ч. 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Відповідно до ст. ст. 572, 574, 575ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Із дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України не пов`язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, з об`єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов`язанням.

Такий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року в справі № 910/1733/18.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року в справі № 204/6030/16-ц викладено правову позицію про те, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Із змісту позовної заяви та додатків до неї слідує, що в даній справі між сторонами виник спір про звернення стягнення на предмет іпотеки за вимогою, пов`язаною виконанням іпотекодавцем ОСОБА_1 забезпечувального договору, укладеного на виконання основного правочину в господарській діяльності - кредитного договору № 0 від 29.05.2008 року, який було укладено між юридичними особами ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Промоптторг». Наведене дає можливість зробити висновок про те, що спірні відносини мають ознаки господарських, у зв`язку з чим спір належить до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю, так як розгляд справи має здійснюватися за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 19, 255, 259, 260, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Роз`яснити позивачу, що закриття провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом, а також його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 21.12.2020 року.

Суддя Л.М. Семенцова