Ухвала

13 березня 2020 року

м. Київ

справа № 753/20600/17

провадження № 61-3475ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка подана представником Ботвінко Олександром Анатолійовичем, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення недоотриманої заробітної плати та вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати незаконними та скасувати накази ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 907 від 01 серпня 2017 року «Про простій та визначення місця дислокації ОСОБА_1 », № 908 від 01 серпня 2017 року «Про зміну умов оплати праці», № 1208 від 02 жовтня 2017 року «Про зміну умов оплати праці ОСОБА_1 », № 6 від 02 січня 2018 року «Про встановлення окладу ОСОБА_1 », стягнути з відповідача на свою користь недоотриману заробітну плату у розмірі 106 679,40 грн та 28 579,28 грн недоотриманої вихідної допомоги.

Позов мотивовано тим, що з 05 березня 2013 року по 08 лютого 2018 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді заступника директора (економічна безпека) департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

09 серпня 2016 року наказом № 872/л позивача було звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року позивача поновлено на вказаній посаді.

01 серпня 2017 року на вимогу державного виконавця ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» видав наказ № 823/л про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Однак, в цей же день відповідачем було видано накази № 907 від 01 серпня 2017 року «Про простій та визначення місця дислокації ОСОБА_1 » та № 908 від 01 серпня 2017 року «Про зміну умов оплати праці», відповідно до яких позивача було виведено у простій, що позбавило його можливості виконувати свої обов`язки та суттєво зменшено розмір заробітної плати.

Позивач вважає, що простою на підприємстві не було, оскільки всі структурні підрозділи працювали без зупинення, а представники відповідача обґрунтували його простій відсутністю посади.

Фактично відповідач не допустив позивача до виконання обов`язків заступника директора (економічна безпека) департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» через відсутність такої посади.

Крім того, в оскаржуваному наказі визначено, що оплата праці на період простою встановлюється на підставі статті 113 КЗпП України та пункту 2.15 Колективного Договору, тобто з постійної фіксованої суми 30 995 грн. вона зменшена до 10 640 грн.

02 жовтня 2017 року відповідачем було видано наказ № 1208 «Про зміну умов оплати праці ОСОБА_1 », відповідно до якого з 04 грудня 2017 року позивачу встановлено оклад в розмірі 1 735 грн, а 02 січня 2018 року видано наказ № 6 «Про встановлення окладу ОСОБА_1 », яким з 01 січня 2018 року позивачу встановлено оклад в розмірі 1 855 грн.

Позивач вважає, що такі накази видані в порушення статей 3, 3-1 Закону України «Про оплату праці» і Законів України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та «Про Державний бюджет України на 2018 рік».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 01 серпня 2017 року № 907 «Про простій та визначення місця дислокації ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 01 серпня 2017 року № 908 «Про зміну умов оплати праці».

Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 02 жовтня 2017 року № 1208 «Про зміну умов оплати праці ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 02 січня 2018 року № 6 «Про встановлення окладу ОСОБА_1 ».

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 106 679,40 грн в рахунок недоотриманої заробітної плати, 28 579,28 грн недоотриманої вихідної допомоги, а всього - 135 258,68 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року залишено без змін.

21 лютого 2020 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулось до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102 грн.

Предметом позову у справі № 753/20600/17 є вимоги немайнового та майнового характеру, а саме: визнання незаконними та скасування наказів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 907 від 01 серпня 2017 року «Про простій та визначення місця дислокації ОСОБА_1 », № 908 від 01 серпня 2017 року «Про зміну умов оплати праці», № 1208 від 02 жовтня 2017 року «Про зміну умов оплати праці ОСОБА_1 », № 6 від 02 січня 2018 року «Про встановлення окладу ОСОБА_1 » та стягнення недоотриманої заробітної плати у розмірі 106 679,40 грн і 28 579,28 грн недоотриманої вихідної допомоги.

Справа є незначної складності, ціна позову в якій не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 102 грн х 250 = 525 500 грн) та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що справа є малозначною в силу вимог пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка подана представником Ботвінко Олександром Анатолійовичем, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення недоотриманої заробітної плати та вихідної допомоги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило