Справа №479/303/17
Провадження №6/479/15/20
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2020 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі : секретаря судових засідань Добровольської І.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве Озеро за поданням начальника Кривоозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Архипової К.Г., заінтересована особа: ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_2 , Кривоозерська районна філія Миколаївського обласного центру зайнятості про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 , у майні, яким вона володіє спільно із своїм чоловіком - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

До Кривоозерського районного суду Миколаївської області надійшло подання начальника Кривоозерського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Архипової К.Г. про визначення частки майна боржника у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні на виконанні у Кривоозерському РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває зведене виконавче провадження №60905040 з примусового виконання рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2017 року у цивільній справі №479/303/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 12 460,00 грн. в рахунок сплати боргу за придбані свині та 635,17 грн. судових витрат, та рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2019 року у цивільній справі №479/338/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Миколаївського обласного центру зайнятості допомоги по безробіттю в розмірі 4 001,84 грн. і судових витрат по оплаті судового збору в сумі 883,66 грн.

Державним виконавцем вчинялися дії щодо розшуку майна боржника та було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, кошти боржника.

В процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 з 10 листопада 2004 року, а тому виконавцем було встановлено наявність майна у чоловіка боржника, а саме - транспортних засобів.

У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.443 ЦПК України, державний виконавець просив визначити частку ОСОБА_3 у майні, яким вона володіє спільно з ОСОБА_1 ..

Державний виконавець та інші учасники справи в судове засідання за викликом суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка не є перешкодою розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, прийшов наступного.

Згідно положень ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно вимог ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року провадження №6-843цс17.

Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована.

Презумпція спільності майна подружжя поширюється у тому числі і на майно, яке було нажите у період шлюбу, але оформлене і зареєстроване на ім`я одного з подружжя.

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного із подружжя ( постанова Верховного Суду України від 24 травня 2017 року провадження №6-843цс17 ).

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, на виконанні у Кривоозерському РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває зведене виконавче провадження №60905040 з примусового виконання рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2017 року у цивільній справі №479/303/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 12 460,00 грн. в рахунок сплати боргу за придбані свині та 635,17 грн. судових витрат, та рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2019 року у цивільній справі №479/338/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Миколаївського обласного центру зайнятості допомоги по безробіттю в розмірі 4 001,84 грн. і судових витрат по оплаті судового збору в сумі 883,66 грн.

Державним виконавцем було встановлено, що за боржником рухоме і нерухоме майно не зареєстроване.

Окрім цього, встановлено, що боржник ОСОБА_3 з 10 листопада 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №7 від 09 вересня 2020 року.

Згідно з даними довідки Територіального сервісного центру МВС №4842 Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Миколаївській області №31/142-219 від 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 за час шлюбу придбав наступні транспортні засоби: причеп марки ОДАЗ 8144 2 ОДИССЕЙ, 2005 року випуску, шассі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , причеп марки ПП 514002, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль марки ВАЗ 21114, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про визначення частки майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 443 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Кривоозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Архипової К.Г., заінтересована особа: ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_2 , Кривоозерська районна філія Миколаївського обласного центру зайнятості про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 , у майні, яким вона володіє спільно із своїм чоловіком - ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 у транспортному засобі - причепі марки ОДАЗ 8144 2 ОДИССЕЙ, 2005 року випуску, шассі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким вона володіє спільно із ОСОБА_1 становить 1/2 частину;

Визначити, що частка ОСОБА_3 у транспортному засобі - причепі марки ПП 514002, 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким вона володіє спільно із ОСОБА_1 становить 1/2 частину;

Визначити, що частка ОСОБА_3 у транспортному засобі - автомобілі марки ВАЗ 21114, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , яким вона володіє спільно із ОСОБА_1 становить 1/2 частину.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Кривоозерський районний суд Миколаївської області.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail: .

Повний текст ухвали складено та підписано 21 грудня 2020 року.

СУДДЯ: