ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/2957/20
Провадження № 22-ц/4820/1922/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю представниці позивача ОСОБА_1 ,

представниці відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_3 зазначив, що з 10 вересня 2006 року він перебував з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2012 року. Від цього шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2013 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі ј частки заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 грудня 2012 року та до повноліття дитини.

За останній час матеріальний і сімейний стан позивача змінився, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. В 2017 році позивач звільнився з постійного місця роботи за станом здоров`я, а через захворювання, отримане під час виконання військового обов`язку в органах Служби безпеки України, йому встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим він несе витрати на лікування. Крім того, 18 травня 2013 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_7 . Позивач влаштувався на нову роботу, водночас його заробіток і пенсія не покривають витрати на потреби сім`ї та лікування.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів на дочку ОСОБА_5 до ⅛ частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів на дитину майновий стан ОСОБА_3 не погіршився.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріальний і сімейний стан ОСОБА_3 змінився, внаслідок чого мають місце підстави для зменшення розміру аліментів на дитину. Суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, не застосував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасниць судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із відповідачкою.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5 у розмірі ј частки заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 грудня 2012 року та до повноліття дитини.

На час ухвалення судом цього рішення ОСОБА_3 проходив службу в органах Служби Безпеки України. Розмір його грошового забезпечення за 2013 рік становив 69 127 грн 43 коп.

На початку 2018 року ОСОБА_3 звільнився зі служби за станом здоров`я, з 29 березня 2018 року йому призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи внаслідок війни. За період з січня по червень 2020 року позивач отримав пенсію в сумі 60 723 грн 78 коп.

З 4 березня 2020 року ОСОБА_3 працює на посаді директора Хмельницького державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства. Його дохід за березень-травень 2020 року склав 52 707 грн 67 коп.

Протягом 2018-2020 років ОСОБА_3 придбав квартиру та автомобіль.

З 18 травня 2013 року ОСОБА_3 перебуває з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_7

ОСОБА_6 працює та має самостійний заробіток.

З 31 березня 2020 року ОСОБА_4 не працює, а з 12 травня 2020 року перебуває на обліку в Кам`янець-Подільському міському центрі зайнятості як безробітна.

У зв`язку зі станом здоров`я протягом 2017-2019 років ОСОБА_3 і малолітня ОСОБА_5 зверталися за медичною допомогою та несли витрати на лікування.

Застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із положень ч. 1 ст. 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз положень ст. 192 СК України вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Вирішуючи такий спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Зібрані докази вказують на те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_5 сімейний стан ОСОБА_3 змінився, зокрема, він одружився та у нього народилася дитина. Водночас, це не призвело до зміни матеріального стану позивача.

Встановивши, що матеріальний стан ОСОБА_3 не погіршився, а доходи його зросли, суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що підстави для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів на дитину відсутні.

Доводи ОСОБА_3 про те, що зміна матеріального та сімейного стану позбавляє його можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, є необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_3 на доведеність своїх вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є помилковими.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Бондар О.О.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 50