Справа № 214/6655/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2020 року суддя Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/5384/20 за позовною заявою представника позивача Меланчука Ігоря Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» про відшкодування моральної шкоди, заданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін,-

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Представник позивача Меланчук І.В. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я в розмірі 47230 грн. без урахування податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог вказує представник позивача вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи в період часу з 06.05.1986 р. по 23.03.1990 р. - на посаді учня заливника сталеливарного цеху та заливником металу сталефасоноливарного цеху Криворізького центрального рудоремонтного заводу гірничо-збагачувального обладнання, правонаступником якого являється Приватне акціонерне товариство «Криворізький центральний рудоремонтний завод» виконував роботи, які характеризувались умовами впливу фонового шуму від розташованого поблизу обладнання цеху, що перевищував гранично допустимий рівень - 80 дБА - 10 дБА. У зв`язку з вказаними шкідливими і тяжкими умовами праці, позивачем отримано хронічне професійне захворювання. Відповідно до даних з акту від 24.10.1996 року, Українським НДІ промислової медицини, Позивачу встановлено наступний діагноз: «двусторонній кохлеарний неврит з легким ст. зниження слуху (туговухість І ст.) (надалі - кохлеарний неврит)». Відповідно до даних з акту від 24.10.1996 року, причинами професійного захворювання Позивача є: тривалий період роботи в умовах впливу виробничого шуму; конструктивні недоліки машин та механізмів; недосконалість застосованих засобів захисту від шуму.

25.11.1996 року позивач вперше пройшов огляд лікарсько-трудовою експертною комісією, де йому, було визначено сукупний ступінь втрати професійної працездатності - 5% - по кохлеарному невриту, 25% - по трудовому каліцтву та встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, з 18.11.1996 року, визначено необхідність оздоровлення в профілакторії, що підтверджується випискою з акта огляду ЛТЕК.

09.10.1997 року, позивач повторно пройшов огляд ЛТЕК, де йому було визначено сукупний ступінь втрати професійної працездатності -5% - по кохлеарному невриту та 25% по трудовому каліцтву, встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність оздоровлення в профілакторії, що підтверджується випискою з акта огляду ЛТЕК .

У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, відповідно до даних з довідки №425 від 01.04.1998 року, Позивачу було уточнено діагноз: «залишкові явища гострого отруєння вибуховими газами легкого ступеня з лівосторонньою пірамідною недостатністю і вираженим астенічним синдромом. Двосторонній кохлеарний неврит легкого ступеня, зниження слуху». Позивач 14.12.1998 року, повторно пройшов огляд ЛТЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 5% - по кохлеарному невриту та 30% по травмі, встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, з 1.12.1999 року, визначено необхідність оздоровлення в профілакторії.

23.11.1999 року, Позивач повторно пройшов огляд ЛТЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 5% - по кохлеарному невриту та 30% по травмі, встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність оздоровлення в профілакторії, що підтверджується випискою з акта огляду ЛТЕК.

11.12.2000 року, Позивач повторно пройшов огляд ЛТЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 5% - по кохлеарному невриту, 35% по травмі що підтверджується випискою з акта огляду ЛТЕК.27.11.2002 року, Позивач повторно пройшов огляд ЛТЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 10% - по сенсорній туговухості та 35% по трудовій травмі, встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності з 01 грудня 2002 року - БЕЗСТРОКОВО, визначено необхідність у санаторно-курортному та медикаментозному лікуванні, підтверджується випискою з акта огляду ЛТЕК.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки ОСОБА_1 , останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він скаржиться на задишку в стані спокою, при незначному фізичному навантаженні та ходьбі, на сухий кашель який турбує Позивача навіть у нічний час, чим порушує його сон, позбавляє можливості нормально відпочивати та призводить до постійного відчуття втоми, загальної слабкості, зниження уваги Позивача, що завдає суттєвих незручностей в повсякденному житті. Крім того, ОСОБА_1 турбує зниження слуху, що призводить до істотного зниження його можливостей спілкуватись з оточуючими людьми, функція розпізнавання мови суттєво порушена, також його турбує головний біль та шум в голові, що завдає йому труднощів в повсякденному житті. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття, особливостями лікування та необхідністю лікарського спостереження і вживанням лікарських засобів, що призводить до нераціонального витрачання часу, який Позивач міг би витрачати на увагу родині, для близьких людей, на свій духовний, інтелектуальний розвиток. Вказане постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах Позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині.Таким чином, наявність даних негативних явищ в житті ОСОБА_1 свідчить про постійне перенесення ним больових відчуттів, про необхідність проходження лікування та спостереження у лікарів, придбання лікувальних засобів, про необхідність нераціонально витрачати час, залучати додаткові зусилля для організації свого життя, а також вказує на відсутність у Позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, що, як наслідок, відображається на погіршанні матеріального становища. Крім того, Позивач обмежений у можливості реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості його життя та зменшення благ, які він мав до моменту отримання професійного захворювання та втрати професійної працездатності. Перелічені негативні явища в житті Позивача переконливо доводять факт завдання йому немайнової (моральної) шкоди внаслідок отриманого професійного захворювання та стійкої втрати професійної працездатності, що є наслідком порушення законодавства про охорону праці зі сторони Відповідача.

3.Представник відповідача надав до суду пояснення, в яких зазначає, що ПрАТ «КЦРЗ» наполягає на відсутності у нього зобов`язань по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу під час його роботи на іншому підприємстві. Позивачеві, відповідно до довідок профпатологічної СМЕК , доданих до матеріалів спарви, встановлено 25%, а згодом 35 % втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву на ш. «Северная» рудоуправління імені Кірова Концерну «Укррудпром» і лише 5% за професійним захворюванням - сенсорна туговухість. До того ж, згідно наказу в.о. директора Рудоуправління ім.. Кірова Г.А. Гридасова, від 10.01.1998 року № 21 «Про перерахунок відшкодування шкоди ОСОБА_1 », за 5% втратою професійної працездатності, МСЕК визначена змішана вина підприємств КЦРЗ та РУ ім.. Кірова. Ступінь вини РУ ім.. Кірова - 63, 5 %. Тобто ступінь вини відповідача в настанні у ОСОБА_1 втрати професійної працездатності склала лише 36,5 % від 5% втрати його професійної працездатності. Крім того, звертає увагу суду, що МСЕК встановлює третю групу інвалідності за умов наявності більш ніж 25% втрати професійної працездатності особи. Крім того, ПрАТ «КЦРЗ» вважає, що зазначена представником позивача сума моральної шкоди є необґрунтованою, оскільки жодних медичних документів про розлад здоров`я, пов`язаних з психологічним станом позивача до позову не надано, а розмір моральної шкоди у розмірі 47230,00 грн. безпідставно завищеним, адже з аналізу судової практики по антологічним справам видно, що при втраті позивачами професійної працездатності у розмірі 10% сума стягнення зазвичай становить не більше 13 -15 тисяч гривень.За загальним принципом відшкодування шкоди ( в тому числі моральної) розмір відшкодованої шкоди має бути не більшим за достатній для розумного задоволення вимог заявника і не має призводити до його навіть неістотного збагачення.

4.Крім того, вказує, що оскільки заподіювачем шкоди здоров`ю позивача є і РУ ім.. Кірова, позивач має право заявити аналогічний позов до зазначеного підприємства і отримати від нього зазначену суму відшкодування, що призведе до його безпідставного збагачення.

Процесуальні дії у справі.

5. 28 вересня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику ( повідомлення ) сторін.

Обставини справи, встановлені судом

6. З 06.05.1986 року по 23.03.1990 року ОСОБА_1 працював на посаді учня заливника ста ливарного цеху та заливником металу сталефаоноливного цеху Криворізького центрального рудоремонтного заводу ( а.с.35-51).

7.Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 24.10.1996 року, ОСОБА_1 працював на посаді підземного гірничого робітника та підземний машиніст бурової установки. ГРОЗ. Загальний стаж роботи 30 років, з яких за цією професію 6 років 6 місяців, в умовах впливу шкідливих факторів ГРОЗ на підприємстві РУ імені Кірова шахта Північна та 4 роки 3 місяці в шкідливих умовах праці впливу шуму заливщиком метала на КЦРЗ.

8. Копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено стаж його роботи 4 роки 3 місяці, що складає 39,54% від 129 місяців (4 роки 3 місяці +6 років 6 місяців) стажу в умовах впливу шкідливих факторів шуму. Таким чином ступень вини підприємств складає: Криворізького центрального рудоремонтного заводу 39,54%, рудоуправління імені Кірова 60,46%.

9. 25.11.1996року позивач вперше пройшов огляд лікарсько-трудовою експертною комісією (надалі - ЛТЕК), де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 5% - по колерному невриту, 25% по трудовому каліцтву та встановлено третю групу інвалідності ( а.с.9 - 10 ). В подальшому позивачу було встановлено 10% втрати професійної працездатності по сенсорній туговухості з 01.12.2002 року безстроково. ( а.с.10;11;12;13;14).

Джерела права й акти їх застосування.

10.Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

11.Відповідно до ч. 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

12.Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

13.Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

14.Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

15.Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

16.Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

17.Відповідно до ст..1 ПКМУ №472 від 23.06.1993 року Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, власник підприємства, установи і організації (надалі - підприємство) або уповноважений ним орган (надалі - власник) несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків (надалі - ушкодження здоров`я), а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці.

18.У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

19. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

20.Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

21.Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Як наслідок , моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо.

Оцінка аргументів учасників справи.

22.Заслуговують на увагу доводи представника позивача, що повне одужання позивача не можливе. У зв`язку з хронічним професійним захворюванням порушуються нормальні життєві зв`язки ОСОБА_1 , останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички Крім того, ОСОБА_1 турбує зниження слуху, що призводить до істотного зниження його можливостей спілкуватись з оточуючими людьми, функція розпізнавання мови суттєво порушена, що завдає йому труднощів в повсякденному житті. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття, особливостями лікування та необхідністю лікарського спостереження і вживанням лікарських засобів, що призводить до нераціонального витрачання часу.

23.Причинний зв`язок між професійними хворобами позивача та шкідливими умовами праці позивача на ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» встановлено у висновках Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.10.1996 року. Таким чином, судом враховано доводи позивача щодо отримання моральної шкоди внаслідок професійного захворювання через невиконання відповідачем вимог ст. 43 Конституції України щодо забезпечення безпечних умов праці, що є підставою для стягнення моральної шкоди з відповідача.

24.Доводи представника відповідача щодо відсутності причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, суд відхиляє, оскільки як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 13, ч 1 ст. 237-1 КЗпП України до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівників додаткових зусиль для організації свого життя. Спростовуються також посилання представника відповідача про не доведення позивачем факту заподіяння їй моральної шкоди, оскільки сам факт стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність заподіяної шкідливими умовами праці моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

25.Однак, суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що сума моральної шкоди заявлена представником позивача не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки у позивача виникло професійне захворювання не тільки під час роботи в ПАТ «КЦРЗ», але й під час роботи на інших підприємствах, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.10.1996 року.

26.Встановленим судом причинним зв`язком спростовуються також заперечення представника відповідача про відсутність доказів заподіяння позивачу моральної шкоди.

27.Суд частково погоджується з запереченням представника відповідача, що сума моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості.

Висновки суду за результатами розгляду справи

28.Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з підприємством ПАТ «КЦРЗ» та в період з 06.05.1986 року по 23.03.1990 рік обіймав посаду учня заливника сталеливарного цеху та заливником металу сталефасоноливарного цеху Криворізького центрального рудо ремонтного заводу гірничо-збагачувального обладнання.

29.25.11.1996 року позивач вперше пройшов огляд лікарсько-трудовою експертною комісією (надалі - ЛТЕК), де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 5% - по колерному невриту.

30.Копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено стаж його роботи 4 роки 3 місяці, що складає 39,54% від 129 місяців (4 роки 3 місяці +6 років 6 місяців) стажу в умовах впливу шкідливих факторів шуму. Таким чином ступень вини підприємств складає: Криворізького центрального рудоремонтного заводу 39,54%, рудоуправління імені Кірова 60,46%.

31.Таким чином, судовим розглядом встановлено, що невиконання Криворізьким центральним рудоремонтним заводом гірничо-збагачувального обладнання, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Криворізький центральний рудоремонтний завод», вимог ст. 153 КЗпП України та наявність на виробництві шкідливих умов праці призвело до виникнення у позивача професійного захворювання, а саме: двосторонній кохлеарний неврит з легкою стадією зниження слуху (туговухість І ст.)

32.Отже, сам факт втрати позивачем професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди.

33.Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

34.Тому, при вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його повноцінної трудової діяльності та потреба в соціальній реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв`язків, а саме 5% втрати професійної працездатності, встановленої вперше 25.11.1996 року.

35.Крім того, судом враховано, тривалість роботи позивача на підприємстві 4 роки 3 місяці в шкідливих умовах праці - вплив шуму, що складає 39,54% від трудового стажу в таких же шкідливих умовах (129 місяців).

36.Враховуючи вищевикладене, керуючись власним переконанням, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

37.Суд зазначає, що такий розмір відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості, з врахуванням рівня життя та економіки в державі та враховує конкретні обставини справи, а саме: ступень втрати професійної працездатності позивача, тяжкість фізичних та моральних страждань, характер правопорушення та ступінь вини відповідача.

Розподіл судових витрати.

38.Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

39.Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Вищезазначені твердження узгоджуються з висновок який міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.

40.Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 269,05 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги представника Меланчука Ігоря Віталійовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» про відшкодування моральної шкоди, заданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві без урахування податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» на користь держави 269,05 грн витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Криворізький центральний рудоремонтний завод» , вул. Заводська, буд. 1 м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя І.Б. Малаховська