УХВАЛА

16 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №592/3221/19

Провадження № 22-ц/816/2293/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Криворотенка В.І. (суддя-доповідач),

суддів: Собини О.І., Левченко Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

треті особи: Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2020 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухваленого у м. Суми, повний тест якого складено 12 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

25 лютого 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 , вимоги якого 27 червня 2019 року уточнили та просили визнати житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:008:0092, спільною частковою власністю; визнати за кожною із заявниць право власності на 1/4 частку на вказаний будинок та на 1/4 частку земельної ділянки; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:008:0092, визнати незаконним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 квітня 2014 року, згідно з яким житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та скасувати реєстрацію права власності на цей житловий будинок на ім`я відповідача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірний житловий будинок надавався позивачкам та відповідачу як переселенцям з Чорнобильської зони на підставі ордеру №5 від 06 серпня 1992 року і заявниці, як і відповідач також мають право на земельну ділянку, від цього права не відмовлялися, а про оформлення всього спірного майна та земельної ділянки одноособово на ОСОБА_4 заявницям відомо не було і згоди на таке оформлення вони не давали.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2020 року позов задоволено.

Визнано нерухомі об`єкти житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:008:0092, - спільною частковою власністю.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за кожною окремо право власності на 1/4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель кадастровий номер :01:008:0092, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2019 року, а саме: скасовано арешт, накладений на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису об`єкту нерухомого майна в свідоцтві про право власності 01) та присадибну земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:008:0092, які зареєстровані за ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 з вказаним рішенням суду не погодився і оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, заявник просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позовні вимоги не ґрунтуються на нормах права. Вважає, що у заявниць не виникало права на земельну ділянку, а ордер, на підставі якого вони вселились, не породжує права спільної власності на житловий будинок. Зазначає, що реалізував своє право на безоплатну приватизацію житла та землі, а у заявниць таке право залишилось і жодних витрат у зв`язку з оформленням відповідних прав вони не понесли. Звертає увагу, що суд першої інстанції, прийнявши до розгляду уточнені позовні вимоги, фактично їх не розглянув, проте вказав, що позовні вимоги задовольняються повністю. Як наслідок, правовстановлюючі документи на спірне майно та земельну ділянку є чинними, проте права позивачок на це майно визнано у судовому порядку. На думку відповідача, висновок суду про поважність пропуску позивачами строку позовної давності прямо суперечить встановленим у справі обставинам.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Ухвалами Сумського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Як зазначалось вище, з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись 25 лютого 2019 року, проте свої вимоги уточнили заявою від 27 червня 2019 року, а фактично доповнили їх, про що також було зазначено судом першої інстанції у вступній частині рішення суду.

Водночас, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2020 року суд фактично задовольнив заявлені позовні вимоги у редакції позовної заяви від 25 лютого 2019 року, проте прийняті до розгляду уточнені позовні вимоги у редакції від 27 червня 2019 року суд не вирішив. Таким чином, позов було задоволено частково.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що заявником оскаржується судове рішення повністю, а також звертається увага на те, що суд визнав право на спірне нерухоме майно та земельну ділянку без визнання правовстановлюючих документів недійсними, про що заявлялось в уточнених позовних вимогах, які не розглянуто.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, про які йдеться в частині четвертій статті 297 ЦПК (ч. 3 ст. 365 ЦПК України в новій редакції), як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Враховуючи вищевикладене, а також непорушність права особи на захист своїх прав та інтересів у судовому порядку, право на оскарження судових рішень, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зняття з апеляційного розгляду цивільної справи № 592/3221/19 та направлення матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення протягом місяця з дня надходження справи, оскільки при постановленні місцевим судом рішення не були вирішені заявлені позивачками уточнені позовні вимоги, які фактично є предметом оскарження у даній справі.

Без подальшого вирішення вказаних обставин судом першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення за результатами апеляційного перегляду скарги ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 365 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Зняти з апеляційного розгляду цивільну справу № 592/3221/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про визнання будинку та земельної ділянки спільною частковою власністю, визнання права власності на частку майна, визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання незаконним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування реєстрації права власності на житловий будинок, та направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення протягом місяця з дня надходження справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко