Провадження № 2/127/2369/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача адвоката Цвєткова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, та просила

встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування позивача ОСОБА_1 виділити житлову кімнату, площею 16,7 кв.м, у користуванні відповідача ОСОБА_2 залишити іншу кімнату, площею 11,8 кв.м, в загальному користуванні залишити: кухня 7,3 кв. м, вбиральня - 1,5 кв.м, ванна кімната - 2,9 кв.м, коридор - 9,1 кв.м, лоджія 1,4 кв.м, частина підвалу - 1,5 кв.м; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що встановлення порядку користування квартирою необхідне для реалізації її законного права користування житловим приміщенням як власника Ѕ його частки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Цвєтков О.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві і відповіді на відзив, та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явися, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, що підтверджується його особистою розпискою (а.с. 57), однак ним було подано до суду відзив від 30.09.2020 року (а.с. 50-52), у якому він запропонував встановити інший порядок користування спірною квартирою, ніж той, який був запропонований позивачем ОСОБА_1 , а саме просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування позивача ОСОБА_1 виділити житлову кімнату, площею 16,7 кв.м, у користуванні відповідача ОСОБА_2 виділити житлову кімнату, площею 11,8 кв.м, лоджію - 1,4 кв.м, частину підвалу - 1,5 кв.м, в загальному користуванні залишити: кухню - 7,3 кв. м, вбиральню - 1,5 кв.м, ванну кімнату - 2,9 кв.м, коридор - 9,1 кв.м.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи №35207, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2019 року у цивільній справі № 127/6059/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; в порядку поділу спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , визнано право власності за ОСОБА_1 на 1/2 (ідеальну) частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 (ідеальну) частку за адресою: АДРЕСА_2 ; рішення суду набрало законної сили 14.12.2019 року (а.с. 6-8).

Право власності позивача ОСОБА_1 на Ѕ ідеальну частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується (а.с. 9-11).

Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 35207 (експлікації внутрішніх площ), квартира АДРЕСА_1 складається з: коридору 38-1, площею, 9,1 кв.м, житлової кімнати 38-2, площею 11,8 кв.м, житлової кімнати 38-3, площею 16,7 кв. м, кухні 38-4, площею 7,3 кв. м, санвузла 38-5, площею 1,5 кв.м, ванної кімнати 38-6, площею 2,9 кв.м.

Крім того, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 35207 та договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 27 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. за реєстровим № 5239 (а.с. 12-13), до складу квартири входить частина підвалу площею 1,5 кв.м. (як було встановлено у судовому засіданні, вказаний підвал знаходиться

Зі змісту позовної заяви та відзиву вбачається, що сторони дійшли згоди щодо користування житловими кімнатами, а саме щодо виділення позивачу ОСОБА_1 у користування житлової кімнати 38-3, площею 16,7 кв. м, та виділення відповідачу ОСОБА_2 у користування житлової кімнати 38-2, площею 11,8 кв. м

Такий порядок користування житловими кімнатами суд вважає доцільним також з огляду на таке.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.08.2005 року (а.с. 21).

Як вбачається з довідки Комунального закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4 ім. Д.І. Менделєєва Вінницької міської ради» від 15.01.2020 року № 6, учениця ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 25).

Відповідно до п. 52 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Українській РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старшими за 9 років, крім подружжя.

Дочка сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 15 років, проживає у одній кімнаті з матір`ю позивачем ОСОБА_1 , яка є однієї з нею статі, що, на переконання суду, є достатньою підставою для виділення ОСОБА_1 у користування саме житлової кімнати 38-3, площею 16,7 кв. м, тобто житлової кімнати, яка є більшою за розміром.

Що стосується лоджії площею 1,4 кв.м та самочинно облаштованого (як було встановлено у судовому засіданні) на ній погрібу, то ні у матеріалах інвентаризаційної справи № 35207 (експлікації внутрішніх площ), ні у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченому 27 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. за реєстровим № 5239 (а.с. 12-13) вони не обліковуються (наявність лоджії площею 1,4 кв.м вбачається лише з технічного паспорту), а тому встановлення порядку користування вказаними приміщеннями у судовому порядку є неможливим. При цьому, суд бере до уваги, що на вказану лоджію облаштовані входи/виходи з обох житлових кімнат (це вбачається з технічного паспорту), що передбачає користування нею обома співвласниками квартири.

Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири; у протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки сторони у позасудовому порядку не дійшли згоди та не домовилися про порядок користування житлом (приміщенням квартири), то такий порядок встановляється судом.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15, оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно; при цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність; таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи технічні характеристики житлового приміщення та положення чинного законодавства, суд вважає за доцільне та справедливе встановити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату 38-3, площею 16,7 кв. м; виділити ОСОБА_2 у користування житлову кімнату 38-2, площею 11,8 кв. м; кухню 38-4, площею 7,3 кв. м, вбиральню (санвузол) 38-5, площею 1,5 кв.м, ванну кімнату 38-6, площею 2,9 кв.м, коридор 38-1, площею, 9,1 кв.м, частину підвалу під сарай, площею 1,5 кв.м, залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 358 ЦК України, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постновою Ради Міністрів Українській РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату 38-3, площею 16,7 кв. м,

- виділити ОСОБА_2 у користування житлову кімнату 38-2, площею 11,8 кв. м;

- кухню 38-4, площею 7,3 кв. м, вбиральню (санвузол) 38-5, площею 1,5 кв.м, ванну кімнату 38-6, площею 2,9 кв.м, коридор 38-1, площею, 9,1 кв.м, частину підвалу під сарай, площею 1,5 кв.м, залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

Роз`яснити сторонам, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 )

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 )

Повне рішення суду складене 14.12.2020 року.

СУДДЯ