Ухвала

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 341/58/20

провадження № 61-18463ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано - Франківського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Томин О. О., Горейко М. Д., Мелінишин Г. П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житловик» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Житловик» (далі - КП «Житловик») про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона разом із малолітніми дітьми зареєстрована та проживає у належній їй на праві приватної власності квартирі

АДРЕСА_1 . Вона є споживачем послуги з управління багатоквартирним будинком (до 01 липня

2019 року - послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), які надаються КП «Житловик».

З 01 жовтня 2016 року рішенням Бурштинської міської ради від 22 липня 2016 року № 09/15-16 встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення. Зокрема, вартість послуги для мешканців буд. АДРЕСА_1 зросла з

1,16 грн/кв. м. житлової площі до 4,95 грн/кв. м. житлової площі. Однак у зв`язку із зверненнями мешканців, рішенням міської ради від 27 січня 2017 року № 12/22-17 внесено зміни у додаток № 1 до зазначеного рішення міської ради, виключено з тарифу послуги: дератизація; дезінсекція; прибирання території в частині без покриття; поточний ремонт в частині: ремонт покрівель, ремонт козирків, скління вікон, ремонт вхідних дверей, та встановлено з 01 лютого 2017 року тариф у розмірі 3,0207 грн/кв. м.

Крім того, у зазначений період КП «Житловик» не проводились роботи, включені у тариф послуги згідно додатку 4 до рішення міської ради від 22 липня 2016 року, а саме: заміна підвальної розводки систем опалення в будинку та часткова заміна трубопроводів холодного та гарячого водопостачання (31 м/п на будинок), заміна кульових кранів та вентилів в підвалах - 0,5315 грн/кв. м. житлової площі на місяць в складі тарифу на статтю витрат «Поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем, технічних пристроїв будинків»; ремонт електропроводки (заміна 100 м/п на будинок у рік) - 1,0684 грн/кв. м. житлової площі в складі тарифу на технічне обслуговування електричних мереж на місяць.

У період з 01 вересня 2019 року по 24 листопада 2019 року відповідач не надавав послуги з прибирання прибудинкової території. Територія прибиралась один раз у вересні, один раз у жовтні та п`ять днів у листопаді.

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 24 червня 2019 року № 131 із

01 липня 2019 року встановлений тариф на послуги з управління багатоквартирним будинком для будинку

АДРЕСА_1 у розмірі 5,6665 грн/кв. м. житлової площі.

Посилаючись на те, що перелік та об`єм робіт, які входять до тарифу, розраховані без урахування особливостей будівлі та загальної площі є значно завищеними, відповідач у добровільному порядку здійснити перерахунок тарифу за послуги відмовляється, надані споживачами акти - претензії від 13 грудня 2019 року він не підписав та відповідь на них не надав, позивач просила зобов`язати КП «Житловик» здійснити перерахунок вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у період з 01 жовтня 2016 року по 01 липня 2019 року; здійснити перерахунок вартості послуги з управління багатоквартирним будинком в частині прибирання прибудинкової території у період з 01 вересня 2019 року по 24 листопада 2019 року; здійснити перерахунок вартості послуги з управління багатоквартирним будинком встановленої з 01 липня 2019 року.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Рішенням Галицького районного суду Івано - Франківської області від 04 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Івано - Франківського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Галицького районного суду Івано - Франківської області від 04 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Івано - Франківського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року, у якій заявник просила скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для заявника.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є вимоги про зобов`язання вчинити дії, зокрема здійснення перерахунків: вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території; вартості послуги з управління багатоквартирним будинком в частині прибирання прибудинкової території; вартості послуги з управління багатоквартирним будинком.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника

Перевіряючи доводи заявника про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, Верховний Суд виходить з того, що визначення правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, передбачає, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку й становлення. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не містить обгрунтованих доводів, в чому полягає фундаментальне значення розгляду справи для формування єдиної правозастосовної практики, та посилань на неоднакове застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

Щодо доводів заявника про те, що справа має для неї виняткове значення, та становить значний суспільний інтерес, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навела переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для неї виняткове значення та становить значний суспільний інтерес, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів наявності виключних підстав, які відповідно до положень ЦПК України є підставою для касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано - Франківського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житловик» про зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак