Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 Справа №607/19573/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Гнатенко І. В.,

представника позивача, адвоката Боднар О. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області про встановлення режиму окремого проживання подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 10 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, у якому народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між сторонами склалися неприязні відносини. Через різні погляди на життя, виховання дітей, різні цінності вони не проживають разом з березня 2020 року, шлюбні відносини фактично припинені. Розірвання шлюбу зараз є неможливим, оскільки молодшому сину не виповнилося одного року. Відтак, ОСОБА_2 просить встановити режим окремого проживання подружжя для уникнення конфліктних ситуацій щодо права спільної сумісної власності та презумпції батьківства між сторонами в майбутньому.

Ухвалою судді від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні, яке відбулося 01 грудня 2020 року суд протокольною ухвалою постановив залучити до участі у справі Службу у справах дітей Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки між сторонами існує спір щодо спілкування батька з дітьми.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з мотивів, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Додатково суду пояснив, що не живе разом із позивачкою з березня 2020 року, з того часу між ними склалися неприязні стосунки. ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, а тому він звернувся до суду з позовом про усунення таких перешкод.

Представник служби у справах дітей Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вирішує справу у його відсутності.

Ознайомившись із поясненнями учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 10 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1931.

У шлюбі в сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 08 серпня 2016 року Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 05, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 03 серпня 2020 року Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 04.

Як слідує з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб № 349, виданої Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 08 вересня 2020 року, до складу сім`ї ОСОБА_2 входять ОСОБА_4 (син), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_6 (брат) та ОСОБА_7 (батько).

Розпорядженням Козівської районної державної адміністрації № 199/01-05/1 «Про способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 та спілкуванні з ним» встановлено час зустрічей та спілкування за таким графіком: щомісяця в першу і третю суботу та в другу та четверту неділю; в релігійні та святкові дні за попередньою домовленість із матір`ю дитини.

Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

У відповідності до ст. 120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором.

У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Як роз`яснює п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку ст. 119 СК, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Аналізуючи зміст диспозиції ст. 119 СК України, суд вважає, що для встановлення подружжю режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.

Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя. Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який, не бажає продовжувати спільне життя. Встановлення режиму окремого проживання подружжя не припиняє їх батьківських прав та обов`язків.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що подружжя має спільну дитину, яка не досягла одного року, та з часу фактичного припинення спільного проживання сторін і на час розгляду справи судом сторони не поновили спільного проживання та не мають такого наміру через неприязні стосунки між ними, позивач наполягає на встановленні режиму окремого проживання подружжя, відповідач не заперечує проти цього, суд убачає підстави для встановлення режиму окремого проживання подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 СК України режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

На підставі ст. ст. 133, 141, 142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу 50 відсотків судового збору з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, що становить 420,40 грн. Решта суми судового збору підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити режим окремого проживання подружжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції складено актовий запис № 1931.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 на відшкодування судового збору 420, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 38, смт. Козова, Тернопільська область, 47601.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська