Справа № 192/2517/18
Провадження № 2/192/873/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" березня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Корота Л.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є батьком спільної дитини сторін сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їх спільного сина 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 25 грудня 2015 року.

Позивач з 25 грудня 2015 року регулярно сплачував аліменти на утримання малолітньої дитини, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення їх спільної дитини. На даний час у позивача значно погіршилося матеріальне становище, оскільки 31 липня 2018 року його звільнили з основного місця роботи КЗ «Солонянська центральна лікарня» ДОР» з посади водія у зв`язку з скороченням штату. У зв`язку з чим з 06 серпня 2018 року він перебуває на обліку в Солонянській районній філії Дніпропетровського ОЦЗ, як безробітній.

З посиланням на ст. 192 СК України прохав зменшити розмір аліментів з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив зменшити розмір стягуваних аліментів.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, підтримала відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач працює та має постійний стабільний дохід, крім цього має у власності земельну ділянку, в зв`язку з чим доводи позивача про те, що погіршився його матеріальний стан нічим не підтверджуються та відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-16).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 квітня 2019 року, позивачу на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в оренді ТОВ «Колос» на підставі договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Колос» та ОСОБА_5 (а.с. 37, 38).

З постанови про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену 25 липня 2019 року головним державним виконавцем Солонянського районного відділу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Загребельною О.Л. вбачається, що ОСОБА_5 працює в ТОВ «АТБ Маркет» і з нього стягуються аліменти (а.с. 39).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судом встановлено та визнано позивачем, що на даний час позивач є працевлаштованим в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет» та йому на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в оренді ТОВ «Колос» на підставі договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Колос» та ОСОБА_5 .

Будь-яких доказів, які б підтверджували підстави зміни розміру аліментів викладені в ст. 192 СК України позивач суду не надав, при цьому суд вважає, що в судовому засіданні навпаки встановлено, що змін матеріальному чи сімейному стані позивача не відбулось, його фізичний стан задовільний і він може сплачувати аліменти в розмірі встановленому судом в рішенні від 13 січня 2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені вимоги і тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 березня 2020 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.