Справа № 201/6583/20
Провадження № 2/209/1078/20
"22" грудня 2020 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, Треті особи: Міністерство оборони України, Міністерство оборони в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
У липні 2020 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.
На обґрунтування позову зазначив, що він на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , є військовослужбовцем Збройних Сил України та має вислугу в кількості 26 років та 11 місяців. На підставі ордеру на службове жиле приміщення № 14 від 01.11.2018 року позивачу було надано службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де він разом із дружиною та сином мешкає на теперішній час. На даний час позивач перебуває на квартирному обліку у Збройних Силах України, а саме у Квартирно-експлуатаційному відділі м. Дніпро та житлом для постійного проживання на даний час не забезпечений та протягом попередніх періодів проходження служби не забезпечувався. Вищевказана квартира, у якій мешкає позивач, також обліковується у Квартирно-експлуатаційному відділі м. Дніпро. Позивач та його дружина, що мешкає разом, правом на безоплатну приватизацію не користувалися, що підтверджується довідками АТ «Державний ощадний банк України» №103.22-10/4459 від 31.01.2020 року, №103.22-10/4460 від 31.01.2020 року, №118.34-05/Г-322 від 01.04.2020 року, №118.34-05/Г-323 від 01.04.2020 року. За таких обставин, позивач на законних підставах отримав у користування квартиру АДРЕСА_2 , як службове житло, яке є його єдиним постійним місцем проживання і на даний час має вислугу військової служби більше 20 років, перебуває на обліку КЕВ м. Дніпро, є учасником бойових дій, а тому мас безумовне право на забезпечення житлом для постійного проживання, шляхом виключення з числа службових із подальшим набуттям права власності на вищезазначену квартиру. 25 травня 2020 року позивачем, до квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, де він перебуває на квартирному обліку, було подано заяву, що була зареєстрована за вхідним №35, в якій останній просив відповідача підготувати та в подальшому направити із необхідними документами до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями клопотання про виключення квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває у його користуванні на підставі ордеру № 14 від 01.11.2018 року з числа службових та надання її позивачу для постійного проживання. Згідно відповіді квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро від 27.05.2020 року № 525/1766, згідно окремого доручення заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 року № 1936/з з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надані відповідні розпорядження стосовно не подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо включення житла із числа службового до окремого розпорядження, в зв`язку з реформуванням шляхів забезпечення військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби в запас або у відставку житло в межах чинного законодавства. Позивач зазначає, що він відповідає критеріям визначеними діючим законодавством, як особа, що має право на забезпечення житлом для постійного проживання, в тому числі шляхом виключення житла з числа службових, поряд із цим, всупереч визначеному порядку відповідачем відповідне клопотання, про яке просив позивач підготовлено не було. Таким чином, відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у фактичній не підготовці і не направленні клопотання та інших документів до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями за заявою позивача, для можливості в подальшому вирішити питання щодо забезпечення заявника житлом для постійного проживання шляхом виключення вищевказаної квартири з числа службових. Позивач вважає ефективним способом захисту своїх порушених прав та інтересів визнання протиправною бездіяльності та зобов`язанням відповідача вчинити дії щодо підготовки та надіслання до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, клопотання та інших необхідних документів, щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 та надання її для постійного проживання позивачу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: визнати протиправною бездіяльність квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, щодо не підготовленні і не направленні до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, клопотання та інших необхідних документів, щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 та надання її для постійного проживання ОСОБА_1 , згідно заяви ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року; Зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро підготувати та надіслати до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, клопотання та інших необхідних документів, щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 та надання її для постійного проживання ОСОБА_1 , згідно заяви ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17.07.2020 року цивільну справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
01.09.2020 року цивільна справа надійшла до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.09.2020 року залучено у якості третіх осіб у справі - Міністерство оборони України, Міністерство оборони в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.11.2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.12.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро в судове засідання - не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Представник третьої особи - Міністерства оборони України - не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили; із заявами, клопотаннями, запереченнями не зверталися.
Представник третьої особи - Міністерства оборони в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями - не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили; із заявами, клопотаннями, запереченнями не зверталися.
Представник третьої особи - Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України - не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили; із заявами, клопотаннями, запереченнями не зверталися.
Представник третьої особи - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили; із заявами, клопотаннями, запереченнями не зверталися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу з 01.08.1993 року, на теперішній час - у оперативному командуванні «Схід», що підтверджується Витягом з послужного списку та має вислугу в кількості 26 років та 11 місяців (а.с. 37-39).
Також позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 09 лютого 2016 року (а.с. 42).
Згідно довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 15.10.2020 року № 7457 полковник ОСОБА_1 з 05.2020 року проходить військову службу в Дніпропетровському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на посаді заступника військового комісара начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи (а.с.70).
На підставі ордеру на службове жиле приміщення № 14 від 01.11.2018 року позивачу було надано службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).
Згідно довідки ОСББ «Металургів 40А» від 30.06.2020 року № 29-036-20, позивач разом із дружиною та сином зареєстрований та мешкає на теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).
На даний час позивач перебуває на квартирному обліку у Збройних Силах України, а саме у Квартирно-експлуатаційному відділі м. Дніпро та житлом для постійного проживання на даний час не забезпечений та протягом попередніх періодів проходження служби не забезпечувався (а.с.30, 31, 32, 33, 35).
Вищевказана квартира, у якій мешкає позивач, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується у Квартирно-експлуатаційному відділі м. Дніпро.
Позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 , що мешкає разом, правом на безоплатну приватизацію не користувалися, що підтверджується довідками АТ «Державний ощадний банк України» №103.22-10/4459 від 31.01.2020 року, №103.22-10/4460 від 31.01.2020 року, №118.34-05/Г-322 від 01.04.2020 року, №118.34-05/Г-323 від 01.04.2020 року (а.с.25-28).
Позивач ОСОБА_1 25.05.2020 року звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра з заявою (вх. № 35 від 25.05.2020 року), в якій зазначив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , має 26 років 07 місяців вислуги на військовій службі, в його користуванні на підставі ордеру від 01 листопада 2018 року та № 14 виданого Адміністрацією Дніпровського району Кам`янської міської ради, перебуває службова квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Він перебуває на квартирній черзі в 18 вересня 1997 року та для позачергового отримання жилого приміщення для постійного проживання у військовій частині НОМЕР_1 , як учасник бонових дій, з 01 червня 2017 року, у зв`язку з чим просив вирішити питання про виключення житла, що знаходиться у його користуванні з числа службового та забезпечити його ним для постійного проживання на підставі абз. 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 40).
Посилаючись на те, що такі дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра є протиправними та порушують права позивача, він звернувся до суду з даним позовом.
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У абзаці 4 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.
У пункті 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
За змістом пунктів 2, 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006, в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин (надалі Порядок), військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.
Пунктом 11 Порядку передбачено, що житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
На теперішній час позивачу ОСОБА_1 , який має вислугу на військовій службі більше 20 років, було надано лише службове житло, а не житло для постійного проживання.
Отже, позивач, який має вислугу на військовій службі більше 20 років, на підставі наведених вище правових норм, має право на вирішення питання про виключення квартири, у якій він проживає разом з родиною, із числа службових, та отримання відповіді на своє звернення з цього приводу.
Механізм виключення житлового приміщення з числа службового визначений у пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, в якому зазначено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Так, у пункті 10 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями визначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району (тобто квартирно-експлуатаційних органів Міністерства оборони України) за встановленим порядком.
За змістом пунктів 2 7 розділу VII Інструкції житлові приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей не менше рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею, але не більше 13,65 квадратних метрів житлової площі на одну особу за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після чого приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Житлові приміщення, які надаються військовослужбовцям для постійного проживання, мають відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). Затверджений Список є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Відповідно до положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро, затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 17 грудня 2019 року № 278 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро є державною установою, яка створена Міністерством оборони України з метою забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, керівництва їх квартирно-експлуатаційними службами у зоні його відповідальності з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казармено-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності.
У підпункті 3 пункту 3 положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро закріплено, що основними завданнями КЕВ м. Дніпро, серед іншого, є організація забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
У підпункті 10 пункту 10 вказаного Положення також закріплено, що начальник квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро, серед іншого, подає пропозиції щодо розквартирування військ, використання земель, наданих для потреб оборони.
Питання виключення житла з числа службового має вирішуватись відповідною міською радою. Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра лише повинен подати клопотання з належними документами про розгляд цього питання до відповідної міської ради.
Не подаючи відповідне клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра прямо порушує конституційне право позивача на житло, передбачене статтею 47 Конституції України, та гарантії, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Більш того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови Квартирно-експлуатаційним відділом у поданні клопотання про виключення квартири з числа службових до виконавчого органу відповідної ради.
Позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зокрема, на теперішній час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу більше 20 років, є учасником бойових дій, перебуває на квартирному обліку, але постійного житла до цього часу не отримав.
Внаслідок бездіяльності відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра щодо неподання відповідного клопотання про виключення квартири з числа службових є порушенням прав позивача відповідних гарантій у процесі прийняття рішення щодо права на житло.
При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Отже, під час розгляду справи знайшов підтвердження факт порушення прав позивача діями відповідача, яке підлягає судовому захисту, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро подати саме до відповідної міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.
Саме такий спосіб захисту, на переконання суду, призведе до поновлення гарантованих законом прав позивача та їх ефективного захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, а позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 272, 280-283, 289 ЦПК України,
Визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, щодо не підготовлення і не направлення до відповідного органу клопотання та інших необхідних документів, щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 для подальшого надання її для постійного проживання ОСОБА_1 , згідно заяви ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка подається до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити учасникам справи, що згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 р. в редакції Закону № 731-ІХ від 18.06.2020 р. під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Дата складення повного судового рішення 22.12.2020 року.
Суддя Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська Т.О. Решетник