провадження №: 2/752/8232/20
У Х В А Л А

Іменем України

18.12.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6 про визнання розпорядження незаконним та його скасування, скасування свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить: визнати незаконним та скасувати пункт 1, підпункт 2.1 пункту 2 розпорядження Старокиївської районної державної адміністрації від 28 грудня 2000 року №1131; скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане органом приватизації Державного житлового фонду Старокиївського району 30 січня 2001 року згідно з розпорядженням №12891 від 30 січня 2001 року та зареєстрованого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна» 01 лютого 2001 року і записана у реєстрову книгу за №8344.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної безпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст.4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 фактично звертається до суду з позовом до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним та його скасування, скасування свідоцтва про право власності на житло.

Таким чином, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається публічно-правовий спір між фізичною особою із суб`єктом владних повноважень, органом місцевого самоврядування, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, а також викладені положення норм законодавства та заявлені вимоги, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6 про визнання розпорядження незаконним та його скасування, скасування свідоцтва про право власності на житло.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкриті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6 про визнання розпорядження незаконним та його скасування, скасування свідоцтва про право власності на житло.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Ю.Ю. Мазур