Дата документу 15.12.2020 Справа № 331/3170/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3170/20 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/3722/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення строків для подання зустрічної позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , а також аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , що продовжує навчання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

20.10.2020 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строків для подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повернуто заявнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та поновити процесуальний строк для подання ОСОБА_1 зустрічного позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднавши в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

10 грудня 2020 року до Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив

на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, про-

сить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив, що зустрічна позовна заява подана відповідачем із пропущенням строку, а судом не встановлено поважності причин його пропуску та підстав для його поновлення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відзив на позовну заяву подається відповідачем у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 191 ЦПК України).

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Згідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком, встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк, встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.

Втім, положення ч. 1 ст. 193 ЦПК України не містять приписів щодо можливості подачі зустрічного позову поза межами строку для подання відзиву.

Разом з цим, встановлення процесуальних строків законом або судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків, при цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року було відкрито провадження по справі.

Цією ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк для направлення суду відзиву на позовну заяву, а відтак і подання зустрічного позову у такий самий строк.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 25.09.2020р.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зустрічна позовна заява відповідачем подана засобами поштового зв`язку тільки 19.10.2020р., тобто з порушенням вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Разом з тим, подана відповідачем 19.10.2020р. одночасно із зустрічним позовом заява про поновлення пропущеного процесуального строку не містить даних щодо поважності причини пропуску встановленого судом строку, оскільки у ній не зазначено та не надано відповідних доказів поважності причин пропуску, не зазначається ОСОБА_1 , що йому об`єктивно перешкодило починаючи з 25.09.2020 р., тобто з дня отримання ухвали про відкриття провадження по справі, подати зустрічний позов у встановлений судом строк.

У зв`язку з чим колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем подано зустрічну позовну заяву з пропуском встановлено законом строку без поважних причин.

В апеляційній скарзі міститься посилання скаржника на ті обставини, що він не є фахівцем у галузі права і йому необхідно було скористатись допомогою адвоката, у зв`язку із чим між ОСОБА_1 , та адвокатом Щедриним О.П. було укладений договір про надання правової допомоги 28.09.2020року.

Так, суд звертає увагу на те, що договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Щедріним О.П. було укладено 28.09.2020 року, тобто через два дні після отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження по справі, що спростовує доводи ОСОБА_1 щодо неможливості надання зустрічної позовної заяви у строк, визначений судом. Зокрема, навіть якщо обраховувати 15-денний строк для подання зустрічного позову з 28.09.2020р., він закінчився би 13.10.2020р., а в даному випадку зустрічний позов надано лише 19.10.2020р.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що в судовому засіданні 27 жовтня 2020 року судом першої інстанції не було розглянуто заяву про поновлення пропущення строку.

Між тим, зі змісту оскаржуваної ухвали встановлено, що судом було в повній мірі відображено всі обставини відмови у поновленні строку на подання зустрічного позову, а відтак всі мотиви, на які посилався відповідач, були розглянуті та досліджені судом у спосіб, визначений законодавством, про що відповідно і була постановлена ухвала.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у вказаній ситуації повернення зустрічної позовної заяви не свідчить про обмеження ОСОБА_1 права на суд, адже відповідач може звернутись до суду з самостійним позовом, або заперечувати із визначених у зустрічному позові підстав проти поданого ОСОБА_2 первісного позову.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом повернуто зустрічний позов з дотриманням вимог цивільно-процесуального кодексу, та підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення строків для подання зустрічної позовної заяви та повернення зустрічного позову у справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова прийнята, складена та підписана 15 грудня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.