ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1522/20Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/817/1187/20 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Категорія - 305010000
У Х В А Л А

15 грудня 2020 р. м.Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у цивільній справі № 596/1522/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року на електронну адресу Тернопільського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2020 року, якою цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, треті особи: Президент України, Верховний Суд, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Вища рада правосуддя про відшкодування моральної шкоди передано на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 грудня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Щавурська Н.Б., судді: Сташків Б.І., Хома М.В.

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про відвід колегії суддів у складі головуючого Щавурської Н.Б., суддів Сташківа Б.І. та Хоми М.В., посилаючись на наявність обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості та об`єктивності.

В обґрунтування поданої заяви посилається на такі підстави: 1) повернення Тернопільським апеляційним судом в складі колегії суддів якої були Хома М.В. та Щавурська Н.Б. його апеляційної скарги на ухвалу Гусятинського районного суду в справі № 596/1922/18 з мотивів не сплати судового збору за її подання;

2) розгляду колегією суддів Тернопільського апеляційного суду, у складі якої були Сташків Б.І. та Щавурська Н.Б., питання про відвід у справі № 596/63/17 за його апеляційною скаргою та прийняття ухвали про відмову в задоволенні відводу, яка в подальшому була скасована КЦС ВС, як незаконна.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України також визначено підстави недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, частина 3 якої передбачає, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участь у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 на обґрунтування зазначених у заяві підстав для відводу вказано про участь суддів Сташківа Б.І., Хоми М.В. Щавурської Н.Б. в складі колегії суддів у справах № 596/1922/18, № 596/63/17, де стороною був ОСОБА_1 ; те, що в силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода останнього з постановленими у цих справах ухвалами з приводу тих чи інших процесуальних питань не може бути підставою для відводу, а також те, що заявником не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості вказаних суддів у розгляді даної справи, які б викликали сумніви в їх об`єктивності та неупередженості, колегія суддів приходить до висновку, що передбачені процесуальним законом України підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Сам по собі факт скасування судом касаційної інстанції прийнятої колегією суддів Тернопільського апеляційного суду в справі № 596/63/17 ухвали від 01 вересня 2020 року (що є в загальному доступі), якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто, та в ході розгляду якої (справи) колегією суддів, до складу якої входили судді Хома М.В. та Щавурська Н.Б. вирішувалося процесуальне питання з приводу заяви ОСОБА_1 про відвід судді Храпак Н.М., не може вважатися ні доказом упередженості чи заінтересованості цих суддів в результатах розгляду даної справи, ні підставою, що у відповідності до ч. 3 ст. 37 ЦПК України свідчить про недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, оскільки ухвала Тернопільського апеляційного суду в справі № 596/63/17, що в подальшому скасована Верховним Судом, приймалася колегією суду апеляційної інстанції у складі суддів Дикун С.І., Парандюк Т.С., Храпак Н.М.

Що стосується ухвали Тернопільського апеляційного суду від 27.03.2020 року у справі № 596/1922/18, до складу колегії суддів якої входили судді Хома М.В. та Щавурська Н.Б., то постановою Верховного суду від 16 червня 2020 року вищевказану ухвалу залишено без змін.

Оскільки, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

Визнати необгрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Тернопільського апеляційного суду Сташківа Б.І., Хоми М.В., Щавурської Н.Б. у цивільній справі № 596/1522/20.

Передати заяву про відвід в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, іншому судді для вирішення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді