Справа № 726/1036/20
Провадження № 2/724/397/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Бабій Ю.В.
за участю сторін:
представників позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому чому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Прошина Маріанна В`ячеславівна про усунення перешкод у користуванні власністю,-
В С Т А Н О В И В:
Згідно ухвали Садгірського суду міста Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Прошина Маріанна В`ячеславівна про усунення перешкод у користуванні власністю передано до Хотинського районного суду Чернівецької області за підсудністю.
Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року відкрито провадження в справі, розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Прошина Маріанна В`ячеславівна про усунення перешкод у користуванні власністю. В якій просить усунути перешкоди в користуванні транспортним засобом шляхом зняття арешту із транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , накладеного ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.09.2019 року у справі № 726/1606/17.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що весною 2020 року, він в інтересах сім`ї вирішив придбати легковий автомобіль, пошуки якого здійснював різними способами, в тому числі через інтернет мережу. На сайті «OLX» у квітні 2020 року знайшов автомобіль марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який їм з дружиною сподобався та вони вирішили його придбати.
В телефонному режимі він поспілкувався з відповідачем ОСОБА_5 , контактні дані якої були зазначені як продавця автомобіля, обговорили його стан, домовились про зустріч для огляду його стану.
При зустрічі з ОСОБА_5 ними з дружиною було оглянуто автомобіль та погоджено ціну за яку продадуть автомобіль 9000 доларів США.
Проте, у зв`язку з тим, що Регіональний сервісний центр МВС України в Чернівецькій області в ті дні був закритий, та у зв`язку із введенням карантину в Україні вони із ОСОБА_5 не змогли оформити договір купівлі-продажу в цій установі.
16.04.2020 року у приватного нотаріуса Прошиної М.В. вони з відповідачем оформили довіреність на його ім`я, та ім`я його дружини, після чого здійснили розрахунок за вказаний автомобіль в розмірі 9000,00 доларів США.
Після відновлення роботи Регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області він звернувся для переоформлення автомобіля на себе, однак довідався що на вказаний автомобіль накладено арешт згідно ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.09.2019 року у справі № 726/1606/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, хоча при посвідченні довіреності приватний нотаріус Прошина М.В. запевнила його у відсутності арештів на автомобіль, зазначивши що з ним все гаразд.
Вважає, що наявність арешту створює йому як власнику транспортного засобу перешкоди у переоформленні придбаного ним автомобіля на себе, а тому він позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися ним.
Зазначає, що він неодноразово звертався до відповідачів з приводу зняття арешту із транспортного засобу, однак на його численні прохання та намагання врегулювати ситуацію в позасудовому порядку не дали позитивних результатів.
Підтримуючи вищевикладене, просив задовольнити позовні вимоги, усунути перешкоди у користуванні транспортним засобом шляхом зняття арешту із транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , накладеного ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.09.2019 року у справі № 726/1606/17. Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати в справі.
Представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, від її представника ОСОБА_8 04.12.2020 року надійшла заява, в якій він зазначив, що ОСОБА_4 позовні вимоги не визнає оскільки заперечує сам факт підписання довіреності від 16.04.2020 року, просив розгляд справи проводити у їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.
Третя особа - приватний нотаріус Прошина Маріанна Вячеславівна в судове засідання не з`явилася, 06.11.2020 року через канцелярію суду подала письмові пояснення, в яких висловила свою думку щодо розгляду справи на розсуд суду, посилаючись на те, що при посвідченні довіреності було вчинено всі дії, як те передбачено законодавством, викладене в письмових поясненнях підтримала.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вони із ОСОБА_3 купували автомобіль, так як МРЕО тоді не працювало вони прийшли до нотаріуса, там їх чекала ОСОБА_5 , в нотаріуса передали кошти за автомобіль, які перевірялись сканером, 9000 доларів передали в руки особисто ОСОБА_5 , ОСОБА_5 ми тоді бачили вперше, розписувались в журналі в нотаріуса. Через тиждень її чоловік вирішив продати автомобіль і коли звернулись в МРЕО, тоді і виникла ця проблема з машиною. ОСОБА_4 в той день в нотаріуса не було. Це було в квітні місяці.
Суд, вислухавши представників позивача, свідка, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_10 звернувся до суду із заявою про усунення перешкод в користуванні транспортним засобом шляхом зняття арешту із транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , накладеного ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.09.2019 року у справі № 726/1606/17.
Позивач посилається на те, що після відновлення роботи Регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області він довідався, що на вказаний автомобіль накладено арешт згідно ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.09.2019 року у справі № 726/1606/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, хоча при посвідченні довіреності приватний нотаріус Прошина М.В. запевнила його у відсутності арештів на автомобіль, зазначивши що з ним все гаразд.
Так, згідно ухвали Садгірського районного суду міста Чернівці від 27.09.2017 року (справа № 726/1606/17, провадження № 2/726/429/17) в рахунок забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом заборони Територіальним сервісним Центром № 7341, регіонального сервісного МВС в Чернівецькій області реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на автомобіль марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 . Заборонено будь-кому відчужувати, передавати в оренду чи вчиняти будь-які інші дії щодо транспортного засобу автомобіля марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 до ухвалення судом рішення в даній справі та набрання рішенням законної сили (а.с.26).
Як встановлено судом, арешт на вищевказаний транспортний засіб накладено в рамках цивільної справи № 726/1606/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним.
Вирішуючи даний спір, в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Частиною 1 ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом вказаної статті позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Передумовою для застосування зазначеної статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
Разом із тим слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК передбачає лише у статтях 335 і 376. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів.
Стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах.
За таких обставин, відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами.
Виходячи зі змісту даної правової норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто у позивача є право власності на певне майно, і має місце факт оспорювання належного позивачу права.
Отже, на підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права, на захист якого подано позов, останній повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно, тобто право власності.
В свою чергу, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що наявність арешту створює йому як власнику транспортного засобу перешкоди у переоформленні придбаного ним автомобіля, а тому останній позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися ним.
Проте, з даним твердженням суд погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
У відповідності до реєстраційної картки ТЗ, та відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області № 31/24/05 від 26.11.2020 року, згідно облікових даних ЄДР МВС України в період з 30.03.2017 року по 25.11.2020 року автомобіль марки «MERSEDES-BENZ E200» перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача в даній справі.
При цьому, довіреність від 16.04.2020 року приватного нотаріуса Прошиної М.В., на право користування транспортним засобом марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_9 .
Проте, як встановлено судом, вказана довіреність не передбачала перехід права власності на транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_4 , спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, сама по собі довіреність не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.
Таким чином, сама по собі довіреність на користування транспортним засобом марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_4 від 16.04.2020 року приватного нотаріуса Прошиної М.В., яка видана на ім`я позивача та його дружини, без проведення реєстрації транспортного засобу не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначену в постанові по справі № 683/2694/16-ц від 30.10.2019.
Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку не набув права власності на автомобіль марки «MERSEDES-BENZ E200», 2012 року випуску, чорного кольору, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , суд приходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття арешту з автомобіля на підставі ст. 392 ЦК Ураїни.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Проте, судом встановлено, доказів того, що позивач є власником транспортного засобу чи набув право власності на транспортний засіб в матеріалах справи немає, і таких суду не надано.
Згідно ст. 391 ЦК України право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних та Кримінальних справ від 03.06.2016 року, а саме у п. 2 сказано що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Проте, як встановлено судом, в рамках цивільної справи № 726/1606/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним позивач не звертався до суду із заявою про зняття арешту з транспортного засобу, обтяження на який накладено ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.09.2017 року та жодних дій позивачем з цього приводу вчинено не було.
За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Згідно ст. 141 ЦПК України, в разі відмови позивачу в задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню не підлягають.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 328, 334, 335, 376, 391, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 77,78, 80, 81, 141, 158, 259, 263, 265, 268ЦПК України
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Прошина Маріанна В`ячеславівна про усунення перешкод у користуванні власністю - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.12.2020 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв