ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 680/121/20
Провадження № 22-ц/4820/1970/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області в складі судді Яцини О.І. від 20 жовтня 2020 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що 04.02.2016 року відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території Новоушицької автостанції в смт. Нова Ушиця по вул. Шевченка, 24, підійшов до автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер», в якому знаходилася позивачка, наніс їй удар кулаком в область голови та удар передніми лівими дверима автомобіля в область голови, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливу та набряку м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, які є легкими тілесними ушкодженнями, що потягли короткостроковий розлад здоров`я.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.06.2019 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим закрито вказане кримінальне провадження.

Внаслідок вчинення відповідачем цього злочину ОСОБА_1 була заподіяна майнова шкода, яка складається з витрат на лікування та медичне обстеження в сумі 1642,65 грн. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, перенесеному фізичному болю та значному погіршенні здоров`я.

Тому позивач просила стягнути на її користь із ОСОБА_2 1642,65 грн. відшкодування майнової шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1642,65 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, а всього 11642,65 грн.

В решті позовних вимог відмовлено

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване, та відмовити в задоволенні позову. На його думку, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, дійшов помилкового висновку щодо доведеності його вини у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 21.06.2019 року не встановлено події та факту кримінального правопорушення. Під час судового розгляду кримінального провадження та цивільної справи апелянт вину не визнав та заперечував заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Позивач не довів спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 50000 грн. Стягнута судом моральна шкода є завищеною та неспівмірною моральним та душевним стражданням позивачки.

У відзиві позивач зазначала, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою, тому просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що ОСОБА_2 було висунуто обвинувачення у тому, що він 04 лютого 2016 року близько 19 години 30 хвилин, на території Новоушицької автостанції біля посадочної платформи № 4, яка розташована по вул. Шевченка, 24, смт. Нова Ушиця, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилася ОСОБА_1 та на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком в область голови останньої, після чого наніс ще один удар передніми лівими дверима зазначеного автомобіля в область голови ОСОБА_1 , внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливу та набряку м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 140 від 12.02.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.06.2019 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим закрито вказане кримінальне провадження.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності факту вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що встановлено ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.06.2019 року про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення. Тому факт спричинення відповідачем тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не підлягає доказуванню. Розмір майнової шкоди не оспорювався відповідачем, відшкодування моральної шкоди з врахуванням обставин справи, вимог розумності та справедливості суд визначив у розмірі 10000 грн.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_2 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 є безпідставними.

Так, згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, за змістом наведених норм права звільнення від кримінальної відповідальності застосовується лише щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та за умов, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, ухвала Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.06.2019 року про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим закрито вказане кримінальне провадження, цілком підтверджує факт вчинення ОСОБА_2 цього кримінального правопорушення, потерпілою у якому є ОСОБА_1 .

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту заподіяння відповідачем позивачу тілесних ушкоджень 04 лютого 2016 року, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Так, суд правильно встановив, що внаслідок протиправних дій відповідача, позивач понесла витрати на лікування у розмірі 1642,65 грн., що становлять розмір спричиненої їй з вини відповідача майнової шкоди, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту спричинення позивачу моральної шкоди та її розміру, є безпідставними.

Так, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, правильно констатував, що вчинення відповідачем щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення, внаслідок чого завдано шкоду здоров`ю останньої, цілком підтверджує факт спричинення їй моральної шкоди.

Суд правильно виходив з того, що розмір відшкодування моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю, тривалих фізичних та душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, необхідності докладення додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя, слід визначити у розмірі 10000 грн.

Визначений судом розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2020 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко