УХВАЛА

28 грудня 2020 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської Бібік О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами: визнати за нею право власності на 2/3 частини домоволодіння та 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0106 га по АДРЕСА_1 ; визнати за відповідачем право власності на 1/3 частину домоволодіння та 1/3 частину земельної ділянки 0,0106 га по АДРЕСА_1 .

Одночасно, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, кадастровий номер 0:02:004:0227, площею 0,0106 га, заборонити відчужувати та передавати в оренду іншим особам вказане домоволодіння та земельну ділянку.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила про те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, та у подальшому шлюб між ними було зареєстровано. 12.09.2007 ними за спільні кошти було придбано спірний житловий будинок, який розташований на спірній земельній ділянці. Вона значиться зареєстрованою за вказаною адресою. Враховуючи, що між ними виник спір про право, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів у подальшому ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Ознайомившись з наданими матеріалами, суд дійшов наступного:

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом спору у справі є поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме, житлового будинку та земельної ділянки, на якій розташовано будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. від 10.02.2020 відкрито провадження № 61207097 на підставі виконавчого листа № 621/8963/19, виданого 23.01.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договром позики від 27.04.2019 у розмірір 75201,43 грн, судових витрат у розмірі 768,40 грн, витрат на правовоу допомогу у розмірір 2700,00 грн, а всього, 78669,83 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. від 10.02.2020 у виконавчому провадженні № 61207097 накладено арешт на майно ОСОБА_2 (а.с. 28)

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Процедура виділу частки майна боржника урегульована ст. 366 ЦК України, відповідно до якої кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Таким чином, забезпечення позову фактично приведе до невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210, 293,294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя -