Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2020 Справа №607/15555/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Гнатенко І. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Тернопільської міської ради до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

Тернопільська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором приватним нотаріусом Кондратенко О. О. 08 квітня 2019 року внесено до Державного реєстру прав запис номер 31078792 про державну реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101: торгове приміщення, загальною площею 4.9 кв.м. за ОСОБА_3 . Підставою виникнення права приватної власності відповідача зазначено договір купівліпродажу, серія та номер: 239, виданий 08 квітня 2019 року, видавник: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Кондратенко О. О. Умовами пункту 1 цього договору передбачено, що продавець (товариство з обмеженою відповідальністю «Торгпреса») передає у власність (продає), а покупець (гр. ОСОБА_2 ) приймає у власність (купує) торгове приміщення в АДРЕСА_1 . Загальна площа відчужуваного торгового приміщення 4.9 кв.м. За змістом пункту 2 договору відчужуване приміщення належить товариству з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на підставі договору купівліпродажу державного майна за некомерційним конкурсом, посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 07 лютого 1996 року за №3864, свідоцтва про право власності на майно, виданого регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області 11 квітня 1996 року за № 97 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Управлінням агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації 18 березня 2019 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Таким чином, наявність зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на об`єкт реєстраційним номером 101 у продавця товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» було однією з умов укладення договору купівліпродажу від 08 квітня 2019 року цього об`єкта.

Як вбачається з наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації, про факт проведення державної реєстрації права власності товариства «Торгпреса» на торгове приміщення, площею 4.9 кв.м. з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 свідчить запис за номером 30844249 від 19 березня 2019 року, внесений державним реєстратором управління агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької РДА Гречкосій Г. В. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року у справі №921/507/19, ухваленим за позовом Тернопільської міської ради, скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис номер 30844249 від 19 березня 2019 року про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на торгове приміщення площею 4.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. За результатами розгляду вказаної справи та встановлених у ній обставин суд зазначив про відсутність у державного реєстратора законних підстав для внесення до Державного реєстру запису про державну реєстрацію права власності на торгове приміщення, загальною площею 4.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Торгпреса». Згідно з постановою Західного апеляційного господарського суду від 24 червня 2020 року у справі №921/507/19 рішення господарського суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року у справі №921/507/19 залишено без змін. Таким чином, позивач вважає, що право приватної власності відповідача ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101, що виникло на підставі договору купівліпродажу від 08 квітня 2019 року №239, посвідченого приватним нотаріусом Кондратенко О. О., може вважатись набутим правомірно лише у випадку, якщо інше прямо не випливає із закону або судом не встановлена незаконність набуття цього права власності.

Реєстрація права власності відповідач на об`єкт за вищевказаною адресою, відповідно до запису про право власності за номером 31078792, вчинена з недотриманням вимог чинного законодавства України, порушує права Тернопільської міської територіальної громади в особі Тернопільської міської ради на землю комунальної власності. Придбане ОСОБА_2 у ТОВ «Торгпреса» торгове приміщення є тимчасовою спорудою, внесення до Державного реєстру прав запису про реєстрацію права власності на нього суперечить вимогам закону.

Відтак, позивач просить визнати недійсним договір купівліпродажу, серія та номер: 239, виданий 08 квітня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кондратенко О. О., із застосуванням правових наслідків недійсності

правочину, а саме: скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 101 торгове приміщення, загальною площею 4.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проведену відповідно до запису номер 31078792, внесеного 08 квітня 2019 року приватним нотаріусом Кондратенко О.О.; припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 101 торгове приміщення, загальною площею 4.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; закрити розділ Державного реєстру прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 101 торгове приміщення, загальною площею 4.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Тернопільської міської ради до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

09 листопада 2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача Тернопільської міської ради Лукащук В. М. позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державною реєстру Іпотек, Єдиною реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором приватним нотаріусом Кондратенко О. О. 08 квітня 2019 року внесено до Державного реєстру прав запис номер 31078792 про державну реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101: торгове приміщення, загальною площею 4.9 кв.м. за ОСОБА_5 . Підставою виникнення права приватної власності відповідача зазначено договір купівліпродажу, серія та номер: 239, виданий 08 квітня 2019 року, видавник: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Кондратенко О. О.

Відповідно до договору купівліпродажу від 08 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кондратенко О. О., продавець (товариство з обмеженою відповідальністю «Торгпреса») передає у власність (продає), а покупець (гр. ОСОБА_2 ) приймає у власність (купує) торгове приміщення в АДРЕСА_1 . Загальна площа відчужуваного торгового приміщення 4.9 кв.м. Відчужуване приміщення належить товариству з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на підставі договору купівліпродажу державного майна за некомерційним конкурсом, посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 07 лютого 1996 року за №3864. свідоцтва про право власності на майно, виданого регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області 11 квітня 1996 року за № 97 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Управлінням агропромислового, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації 18 березня 2019 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. За домовленістю Сторін продаж торгового приміщення вчинено за 52 981 грн., які продавець одержав в повному обсязі від покупця до моменту підписання даного договору.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року у справі № 921/507/19, ухваленим за позовом Тернопільської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на пердмет спору на стороні відповідача: Управління агропромислового комплексу, економічного розвитку та з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації, скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис номер 30844249 від 19 березня 2019 року про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на торгове приміщення площею 4.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Судом встановлено відсутність у державного реєстратора законних підстав для внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на торгове приміщення, загальною площею 4.95 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке є тимчасовою спорудою.

Згідно з постановою Західного апеляційного господарського суду від 24 червня 2020 року у справі № 921/507/19 рішення господарського суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року у справі №921/507/19 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом (ч. 3 ст. 17 ЦК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду по захист наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу в потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника. Визначаючи вид вимоги, особа може стикнутися з проблемою, коли одні й ті самі протиправні дії породжують виникнення різних цивільноправових вимог до одного й того ж суб`єкта. Задоволення хоча б однієї з них позбавляє можливості пред`явлення іншої.

Отже, з`являється кілька шляхів досягнення кінцевої мети відновлення порушеного права або захисту інтересу. Таке явище називається сompetition of claims (конкуренція позовів).

Конкуренція позовів, якщо її трактувати буквально, є конкуренцією суб`єктивних цивільних прав (прав вимоги до порушника), що існують у рамках захисних цивільних правовідносин (становлять зміст захисних зобов`язань) і реалізуються в судовому порядку, в результаті чого відбувається застосування відповідного способу захисту права чи інтересу.

Сенс такої конкуренції полягає в тому, що позивач має можливість обирати більш вигідний позов і долати обмеження, встановлені щодо іншої вимоги, яка ґрунтується на тих самих фактах.

У випадку конкуренції складається нетипова для цивільного права ситуація, коли в результаті однієї й тієї ж протиправної поведінки виникають і паралельно існують кілька суб`єктивних прав, які мають одне й те ж призначення. Реалізація одного з таких прав призводить до припинення іншого, оскільки інтерес, що ним опосередковується, задовольняється в повному обсязі при здійсненні іншого конкуруючого права.

Конкуренція позовів існує там, де кілька позовів об`єднуються спільним для них всіх юридичним інтересом (de eadem re), який задовольняється здійсненням вже одного з цих позовів, що усуває ео ipso (внаслідок цього) усі інші як безцільні.

Вектори конкуруючих прав є однонаправленими і паралельними: права належать одній особі й спрямовані на задоволення одного й того самого інтересу. Задоволенням однієї із цих конкуруючих вимог знищувалася інша вимога, оскільки вважалося неприпустимим двічі задовольняти один і той же інтерес.

Для захисту своїх майнових інтересів власник або суб`єкт іншого речового права може використовувати вимоги про визнання недійсною угоди щодо відчуження належної йому речі (якщо мова йде про оспорюваний правочин) або про застосування наслідків недійсності правочину (якщо мова йде про вчинення нікчемного правочину). В обох випадках загальним наслідком вчинення недійсної угоди стане реституція, яка полягає, зокрема, у поверненні конкретної речі (предмета угоди) первинному власнику.

Позивач покликається на те, що реєстрація права власності відповідача на торгове приміщення площею 4.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, вчинена з недотриманням вимог чинного законодавства України, порушує права Тернопільської міської територіальної громади в особі Тернопільської міської ради на землю комунальної власності.

Суд не повністю погоджується з таким твердженням з огляду на наступне.

Так, статтею 83 ЗК України визначеено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом. Територіальні громади сіл, селищ, міст можуть об`єднувати на договірних засадах належні їм земельні ділянки комунальної власності. Управління зазначеними земельними ділянками здійснюється відповідно до закону.

З рішення суду по справі №921/507/19 вбачається, що земельна ділянка несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер :08:012:0007, загальною площею 0,00054 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , надавалась в оренду ТОВ «Торгпреса», де знаходився обєкт -кіоск.

На даний час оренда не є чинною, власником торгового приміщення, загальною площею 4.95 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , за відплатним договором став відповідач ОСОБА_2 , який є добросовісним набувачем цього майна, оскільки на час його придбання були чинними правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріально посвідченого правочину. Тобто, вказане майно було зареєстроване у встановленому порядку за ТОВ «Торгпреса».

Суду не надано доказів того, що відповідач знав чи повинен був знати про відсутність у державного реєстратора законних підстав для внесення до Державного реєстру запису про державну реєстрацію права власності на торгове приміщення, загальною площею 4.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Торгпреса». Також ОСОБА_2 не був залучений до участі у розгляді справи №921/507/19 Господарським судом Тернопільської області та Західним апеляційним господарським судом.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу щодо захисту цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект.

Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам.

Згідно зі ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Тлумачення ст. 330 ЦК України свідчить, що виникнення права власності в добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до ст. 388 ЦК України майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване в добросовісного набувача.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом

Відтак, у виниклому спорі відбувається поєднання різних способів захисту прав власника: позивач заявляє зобов`язальну по суті вимогу (про реституцію речі) на підставі визнання недійсним правочину (договору купівліпродажу), укладеного без його волевиявлення з третьою особою, тоді як йому надано право на віндикаційний (речовоправовий) позов.

Задоволення вимог Тернопільської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08 квітня 2019 року, скасування державної реєстрації права власності не зумовить бажаних для нього наслідків повернення земельної ділянки комунальної власності у власність територіальної громади міста Тернополя. Таким чином, спосіб захисту, який обрав позивач, є неефективним, цей спосіб не відповідає завданням цивільного судочинства ефективному захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах слід застосувати речовоправовий механізм повернення майна (віндикації), який забезпечить захист прав та інтересів не тільки власника майна, а й добросовісного набувача, який є також учасниками цивільного обороту. Такий спосіб захисту буде відповідати критеріям пропорційності, обов`язковою умовою якого є захист, як відповідного права так і суспільного інтересу (в розумінні ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). В іншому разі для добросовісного набувача, який виявив при укладенні договору добру волю, розумну обачність, буде існувати ризик неправомірної й несправедливої втрати майна.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речовоправового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником правочину.

Виникнення права власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд вважає, що ефективним способом захисту у виниклому спорі буде звернення Тернопільської міської ради до суду із позовом про витребування земельної ділянки від відповідача шляхом демонтажу торгового приміщення, загальною площею 4.95 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке є тимчасовою спорудою. В такий спосіб земельна ділянка буде звільненою від обєкту кіоску, що виключає порушення прав поpивача, та буде збережено майно відповідача ОСОБА_2 , який не позбавляється права звернутися до суду з позовом про визнання недійсним правочину, укладеного з ТОВ «Торгпреса», застосувавши наслідки його недійсності шляхом стягнення грошових коштів в сумі 52 981 грн.

Таким чином, узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову Тернопільської міської ради до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності необхідно відмовити, оскільки позивач як власник наділений правом витребувати своє майно від добросовісного набувача.

При ухваленні рішення в цій справі судом враховано позицію Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 712/15369/12 (провадження № 61-31156св18).

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 263, 268, 273 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову Тернопільської міської ради до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Тернопільська міська рада,, місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду скадено 14 грудня 2020 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська