Справа № 2-3478/11
Провадження № 6/265/256/20
У Х В А Л А

21 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 2-3478/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2020 року представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що 7 березня 2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області винесено рішення по справі № 2-3478/11, яким позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто борг в розмірі 78609,01 грн. та судовий збір у сумі 786,09 грн., а всього 79395,10 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». 7 лютого 2017 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області ухвалою замінено по даній справі стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», після чого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як новий стягувач, від відділу державної виконавчої служби отримало відповідь, що виконавчий лист виданий Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором до відділів державної виконавчої служби не надходив та на виконанні не перебуває. Додавав, що під час передачі кредитної справи до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» оригінал виконавчого листа від колишнього кредитора не передавався. Отже місцезнаходження виконавчого листа № 2-3478/11 встановити не є можливим. Необхідність отримання дубліката виконавчого листа у заявника виникла після направлення запиту до виконавчої служби та отримання відповіді. Так починаючи з 2017 року заявник неодноразово звертався до відділів державної виконавчої служби із запитами, однак відповідь отримав лише 25 травня 2020 року, тому лише зараз заявник після отримання її міг звернутись до суду із такою заявою. Зазначав, що строк пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання пропущено з не залежних від заявника причин. Отже, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» позбавлено можливості задовольнити свої вимоги за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року через неможливість виконання рішення суду. Додавав, що пропущений строк для звернення до виконання був з не залежних від заявника причин. Таким чином просив видати дублікат виконавчого листа № 2-3478/11 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 78609,01 грн., судового збору у сумі 786,09 грн., а всього 79395,10 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а також визнати поважною причину пропущеного строку для пред`явлення до виконання такого виконавчого листа по справі № 2-3478/11 та поновити пропущений строк для пред`явлення його до виконання.

Представник заявника, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», адвокат Бондар І. П., до судового засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, наполягаючи на задоволенні заявлених вимог.

Зацікавлена особа, ОСОБА_1 , до судового засідання не з`явився з невідомих суд причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд зазначає, що за ч. 3 ст. 433 ЦПК заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Однак їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Таким чином суд розглянув справу за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 Розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові 21 серпня 2019 року по справі № 2-836/11.

На підставі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 по справі № 1-26/2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Суд також враховує практика Європейського суду з прав людини щодо застосування положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, за якою виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду справи.

Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент ухвалення судового рішення від 7 березня 2012 року) виконавчий лист за рішенням суду міг бути пред`явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У свою чергу за ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому на підставі п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Судом встановлено, що по справі № 2-3478/11 рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 березня 2012 року, яке набуло чинності 20 березня 2012 року, було стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року в розмірі 78609,01 грн. та судовий збір у сумі 786,09 грн., а всього 79395,10 грн.

На підставі довідки від 24 листопада 2020 року Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області вбачається, що матеріали справи № 2-3478/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року були знищені внаслідок закінчення строків їх зберігання.

Отже, матеріали справи не містять відомостей щодо того, чи видавався взагалі виконавчий лист по вказаній справі № 2-3478/11 на підставі рішення суду від 7 березня 2012 року.

Суд також встановив, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 7 лютого 2017 року було замінено стягувача у вказаній справі № 2-3478/11 за рішенням від 7 березня 2012 року про стягнення заборгованості за договором кредиту № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року, а саме: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» ().

Наявність запитів від 24 листопада 2017 року, 16 липня 2018 року та 8 травня 2020 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на адресу Лівобережного ВДВС м. Маріуполя та Управління ДВС ГТУЮ в Донецькій області відповідно щодо надання інформації про стан виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 7 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 підтверджується матеріалами заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

На підставі відповіді від 22 травня 2020 року Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчий, лист виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя по справі № 2-3478/11 від 7 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року в розмірі 78609,01 грн., судового збору у сумі 786,09 грн., а всього 79395,10 грн. - до відділів державної виконавчої служби у Донецькій області не надходив та на виконанні на теперішній час не перебуває.

За актом від 10 листопада 2020 року вбачається, що представниками ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було проведено перевірку на підставі укладеного 17 червня 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ПАТ «Вектор банк» та 17 червня 2016 року ПАТ «Вектор банк» з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» договорів відступлення прав вимоги № 114/21 та № 265/ФК-16, відповідно до яких право вимоги за кредитним договором № 014/07-155/163995 від 30 вересня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», в ході чого виявлено відсутність виконавчих листів по справі № 2-3478/11 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 7 березня 2012 року.

На підставі досліджених матеріалів справи суд зауважує, що після набуття 20 березня 2012 року чинності рішенням суду від 7 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 стягувач мав право протягом річного терміну (протягом трирічного строку на підставі діючої редакції ЗУ «Про виконавче провадження») звернутись до виконавчої служби з приводу примусового його виконання.

Натомість за наявними у справі доказами встановлено, що представники ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором від 30 вересня 2008 року № 014/07-155/163995 до виконавчих служб Донецької області на підставі рішення суду від 7 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 не звертались.

Отже, 21 березня 2015 року (на підставі діючої редакції ЗУ «Про виконавче провадження») для стягувача минув строк для пред`явлення виконавчого листа за рішенням суду від 7 березня 2012 року по справі № 2-3478/11 до примусового його виконання.

Суд звертає увагу на те, що за ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент ухвалення судового рішення від 7 березня 2012 року) та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Також згідно із ч. 2 ст. 55 ЦПК усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином суд зауважує, що, замінивши первісного стягувача, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», собою, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прийняло на себе свідомий ризик настання наслідків дій, вчинених чи не вчинених первісним стягувачем до його заміни правонаступником, в тому числі й щодо наслідків пропущення строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного вмотивування доводи представника заявника щодо поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів по справі № 2-3478/11 до виконання суд не приймає до уваги, як такі що не свідчать про об`єктивну неможливість реалізації первісним стягувачем прав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та ЦПК.

Отже, наведені представником ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» причини не можуть вважатися поважними, на підставі чого судом не було встановлено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, що є підставою для відмови у поновленні таких строків.

Виходячи з переліченого у суду також відсутні й підстави для видачі дублікату виконавчого листа по справі № 2-3478/11 за рішенням суду від 7 березня 2012 року.

Таким чином суд дійшов переконання, що подана 24 листопада 2020 року заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-3478/11 та видачі дублікату такого виконавчого документа задоволенню не підлягає.

Також суд звертає увагу на те, що право нового кредитора, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», по кредитному договору 30 вересня 2008 року № 014/07-155/163995 було захищено судом шляхом ухвалення чинного наразі рішення суду від 31 січня 2017 року по справі № 265/6296/16-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Керуючись ст. 433, п. 17 Розділу XIII ЦПК, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 21 грудня 2020 року.

Суддя