Справа № 559/1650/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 (далі - відповідач) на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 92400 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 травня 2019 року ОСОБА_2 під розписку позичив у неї кошти у сумі 92 400 грн. 00 коп., які відповідач зобов`язався повернути до 04 червня 2019 року. На період передачі коштів це були всі її заощадження, як матері одиночки. Передача грошей відповідачу відбулась за участі свідка ОСОБА_3 . У вказаний строк відповідач на порушення своїх договірних зобов`язань борг не повернув. На прохання про добровільну сплату боргу ніяким чином не прореагував. Відповідач уникає будь-яких зустрічей з нею, на телефонні дзвінки не відповідає та фактично ухиляється від повернення коштів. 08 липня 2018 року нею, з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, направлено на адресу відповідача письмову вимогу про повернення коштів. Вказану письмову вимогу ОСОБА_2 отримав та ухиляється від повернення коштів. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав щодо стягнення належних їй коштів в судовому порядку.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі.

Відповідно до ухвали суду від 23 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Представник позивачки ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, зазначив, що наявність у позивачки оригіналу розписки свідчить про те, що існує заборгованість, яку просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, показав, що надана позивачкою розписка є підробленою. Ніякої розписки він не писав і не підписував. Почеркознавчої експертизи не проводили. Дані зазначені у розписці, а саме серія та номер паспорта не ідентифікуються з боржником. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно наданої позивачем копії розписки від 16.05.2019, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову позику в сумі 92400 грн., що по курсу на 16.05.2019 становить 3500 доларів, терміном на 1 місяць, до 16.06.2019. У разі прострочення повернення грошових коштів у встановлений строк до 04.06.2019 зобов`язуєтьсяя сплатити ОСОБА_1 окрім основної суми відсотки з розрахунку 0,4 % від суми позики за кожен день прострочення (а.с. 5).

Оригінал розписки було надано представником позивачки для огляду в суді.

07.07.2019 ОСОБА_1 направлялась вимога ОСОБА_2 про повернення боргу (а.с. 7).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Боргова розписка є документом, який підтверджує боргові зобов`язання однієї особи перед іншою. В ній повинні бути вказані умови передачі грошей в борг та їх повернення. Вона повинна містити всю інформацію, необхідну для встановлення у суді факту правовідносин між позивачем та відповідачем за договором позики.

Розписка пишеться позичальником від руки і повинна містити таку інформацію: найменування документа «Розписка»; прізвище, ім`я, по батькові сторін угоди тобто Позикодавця і Позичальника; дані, що ідентифікують особу, наприклад, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер паспорта і коли і ким він був виданий; сума грошей чи інший предмет позики; термін позики; дата, а також місце складання розписки, передача грошей або інших предметів позики, особистий підпис Позичальника і Позикодавця; розписка пишеться бажано власноручно позичальником. Інша інформація, яку сторони вважатимуть важливою при укладанні цієї угоди.

У наданій позивачем розписці зазначені наступні ідентифікуючі дані відповідача: ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Дубенським МВ УМВС в Рівненській області м. Дубно від 12.04.1996 р. (а.с. 5)

Відповідно до наданої ОСОБА_2 копії паспорта, завіреної належним чином, паспорт НОМЕР_2 виданий Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області 11.04.1996 р. (а.с. 27).

Тобто, наявні розбіжності та інформація, що зазначена у розписці не ідентифікує відповідача ОСОБА_2 , як боржника за наданою позивачем розпискою.

Відповідач ОСОБА_2 також стверджує, що підпис у розписці не його. Висновку експерта щодо ідентифікації підпису, а також клопотань щодо проведення почеркознавчої експертизи даної розписки до суду не надходило.

У розписці також зазначено, що передача коштів проведена у присутності свідка ОСОБА_3 . Проте, представник позивача у судовому засіданні відмовився від клопотання щодо допиту даного свідка, зазначивши, що з ним втрачений зв`язок і він змінив місце проживання.

Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У справі ЄСПЛ «Preda and Dardari v. Italy» (1999) [16] зазначено, що метою Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, для зловживання правами. У кількох справах, які стосувалися зловживань заявниками своїми правами, передбаченими ст. 10 Конвенції, ЄСПЛ постановлював, що зловживання правом має місце і тоді, коли не лише порушуються важливі цінності демократії, а й власне дух Конвенції. Зокрема, у рішенні у справі «Witzsch v. Germany» (2005) було зазначено, що ця стаття має на меті запобігання поширенню таких ідей, які «суперечать тексту та духові Конвенції». Тому в юрисдикційній діяльності підлягає врахуванню те, що суд не є засобом сторін у досягненні їх інтересів, які не охороняються законом, і не повинен толерувати зловживання сторонами їх правами.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Враховуючи зазначені обставини, розписка, яка є підставою позову ОСОБА_1 не ідентифікує відповідача ОСОБА_2 як боржника, оскільки наявні розбіжності у паспортних даних останнього, жодних інших доказів на підтвердження факту отримання відповідачем коштів від позивача суду не надано, а тому позовні вимоги про стягнення грошових коштів за договором позики задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14.12.2020.

Суддя: Р.В. Ралець