Справа № 417/851/20
Провадження № 2/417/250/20
РІШЕННЯ

Іменем україни

"16" грудня 2020 р. смт Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шкирі В. М.,

за участю секретаря Грибєнік О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник позивача звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.06.2011 у сумі 130 247,95 гривень, яка складається з : - 4 692,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту;- 125555,09 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками; та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 гривень.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав ЗАЯВУ №б/н від 03.06.2011.

Відповідачка при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua , складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших. стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до. запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та вона отримала кредитну картку з лімітом 300 грн, який згодом збільшився до 5 000,00 грн.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідачка станом на 30.04.2020 має заборгованість 509 732,68 грн., яка складається з наступного: - 4 692,86 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 498 989,82 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 6 050,00 грн.- нарахована пеня.

Проте представник позивача вважає за необхідне стягнути з відповідача лише 130 247,95 гривень, а саме: - 4 692,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 125555,09 грн.- заборгованість за нарахованими відсотками;

Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, за ініціативою суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді Марківського районного суду Луганської області від 26.08.2020 було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У своєму відзиві відповідач просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити повністю в задоволенні позову (а.с.137-139) посилається на те, що банком пропущено всі строки позовної давності з таких підстав:

- по перше,- строк дії кредитного ліміту, згідно з договором, відповідає терміну дії картки Термін виданої їй картки - 02/15, вона не пролонговувалася, додаткові угоди не укладалися, отже відповідач вважає, що строк позовної давності сплив 01.03.2018;

-по друге,- позивач дізнався, що порушується сплата за кредитом 30.03.2012 коли нарахував вперше відсотки за прострочену заборгованість та мав право пред`явити позов, отже строк позовної давності сплив 30.03.2015;

-по третє,- останній платіж нею здійснено 12.06.2014 і протягом шести років ні позивач ні відповідач не вчиняли жодних дій по вирішенню цього питання. Згідно п.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особо. дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку . Отже строк не переривався 6 років і сплинув 13.06.2017

Під час судового розгляду 20.10.2020 представник позивача ОСОБА_2 заперечувала проти того, що ними пропущено строк звернення до суду, у наданих суду письмових поясненнях представник позивача вказав, що відповідач отримав банкувську картку з кредитним лімітом та користувався нею. Також представник відповідача зазначає, що згідно Умов та Правил картрахунки відкриваються не невизначений строк. Згідно умов обслуговування банк відкриває клієнту Картрахунок, видає Клієнту картки, їх вид та строк дії визначено в заяві та Пам`ятці Клієнта. Тому необхідно розрізняти поняття даник кредитно-правових відносин, які поєднані в одне ціле - Кредитний договір Дія договору пролонгується кожні 12 місяців, Картковий рахунок діє до повного виконання , а строк дії картки зазначено на самій картці. А отже заперечення відповідача щодо цього нічим не обгрунтовані.

Щодо строків позовної давності представник позивча зазначив, що відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, пені та штрафів був збільшений до 50 років за домовленістю сторін, що відповідає ч.1 ст.259 ЦК України.

Також зазначив, що ВС України висловився відносно строку виконання по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки ( 19.03.2014 справа № 6-14цс14та 18.06.2014 справа № 6-61цс14) де вказано, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору , картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а тому звернення до суду з позовом 28.07.2020 здійснено своєчасно.

Сторони в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Від представника позивача наявна заява про розгляд справи без його участі.

Суд під час судового розгляду встановив обставини справи та відповідно них визначив правовідносини, що склалися між сторонами.

03.06.2011 року ОСОБА_1 ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку КРЕДИТКА "УНІВЕРСАЛЬНА" в результаті чого підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с.17)

ОСОБА_1 також підписала довідку (а.с.18) про умови кредитування з використанням платіжної картки «кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду яка містить, зокрема, такі умови:

тип кредитної лінії - відновлювальна;

пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних) - до 55 днів при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості;

базова процентна ставка - 2,5% на місяць;

розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості;

термін внесення щомісячних платежів - до 25-го числа місяця, наступного за звітним;

пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту;

пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочення за кредитом або процентами 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50,00 грн і більше;

штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;

визначені розміри комісій за зняття готівки в банкоматах та коштів з рахунку.

До позовної заяви додані Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, в яких (а.с. 73-96), установлено, зокрема, що:

Умови і Правила надання банківських послуг є договором, яким банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримати банківські послуги (Преамбула Умов і Правил);

підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4.);

клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за користування ним …, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1.2.5.);

строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами із встановленим мінімальним обов`язковим платежем, розмір мінімального обов`язкового платежу, який є розміром боргових зобов`язань клієнта, що підлягають сплаті протягом строку дії карти, розмір і порядок розрахунку щомісячного платежу наведені у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування (Памятке клиента/Справке об условиях кредитования), яка є невід`ємною частиною договору, і в пункті 2.1.1.12.4. (п. 2.1.1.12.4.);

при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань… більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн… + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих прострочених процентів і комісій (п.п. 1.1.5.20., 2.1.1.7.6.);

в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту чи його частини понад 210 днів увесь кредит (овердрафт) вважається простроченим і нарахування з дати переводу кредиту (овердрафту) в статус прострочених боргових зобов`язань провадяться згідно пп. 2.1.1.12.6.1., на залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню в розмірі, вказаному в пп. 2.1.1.12.6.1. цих Умов; при цьому, винагорода проценти за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються (п.п. 1.1.5.21., 2.1.1.12.6.4.);

згідно зі ст. 212 ЦКУ, в разі наявності простроченого кредиту (овердрафту) - строком повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості, строк повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту) (п. 2.1.1.12.4);

для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначено у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг (п. 2.1.1.2.1.);

карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовому боці карти включно (п. 2.1.1.2.11);

по закінченню строку дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк (шляхом налання Клієнту Картки з новим строком дії), за зверненням Клієнта в Банк, згідно діючим тарифам. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при виконанні Клієнтом вимог обслуговування Картки, передбачених Договором (п.2.1.1.2.12)

договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (п. 1.1.7.12.).

Умови і Правила визначають загальні умови, на яких будь-яка особа може укласти кредитний договір за правилами договору приєднання (ст. 628 ч. 1, ст. 634 ч. 1 ЦК України), у Пам`ятці клієнта (Довідці про умови кредитування) поряд зі змістом Анкети-заяви визначаються індивідуальні умови кредитування позичальника.

На підставі вищевказаної Анкети - заяви відповідачу 03.06.2011 відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії до 02/15 (а.с. 16).

З наданої банком виписки з рахунку відповідача вбачається, що 03.06.2011 на картку був в становлений кредитний ліміт в сумі 300,00 гривень того ж дня збільшений до 2700,00 гривень, з 02.07.2011 ліміт склав 3700,00 гривень, а з 27.09.2011- 5000,00 гривень, це узгоджується і з довідкою банку (а.с.15)

З 04.08.2011 відповідач почав користуватися картою отримавши 680,00 грн, також з виписки вбачається, що відповідач не лише знімав кошти, але й регулярно погашав заборгованість по кредиту, остання здійснена відповідачем операція щодо зняття готівки 28.04.2014 в сумі 100,00 гривень, а погашення 12.06.2014 в сумі 255,00 гривень (а.с. 12 зворотній бік)

Прострочена заборгованість за тілом кредиту виникла 31.07.2014 в сумі 112,35 грн (а.с.8)

Після 12.06.2014 року відповідач кредитною картою взагалі не користувався, оскільки не знімав коштів та не поповнював картку.

Згідно розрахунку позивача, станом на 30.04.2020 за відповідачем мається заборгованість в сумі 509732,68 грн, яка складається з заборгованості: -4692,86 грн за кредитом; -498989,82 грн по процентам за користування кредитом; -6050,00 грн за пенею.

Проте банк вважає за необхідне стягнути з відповідача 130247,95 грн, яка складається з заборгованості: - 4692,86 грн за кредитом; - 125555,09 грн по процентам за користування кредитом;

Згідно цього ж розрахунку заборгованості станом на 28.02.2015 (строк дії картки 02/15) відповідач мав заборгованість за тілом кредиту - 4692,86 грн із них: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 218,69 грн, поточна заборгованість за тілом кредиту - 4474,17 грн та 2810,14 грн зі сплати процентів (а.с.8)

Звернувся до суду представник позивача 28.07.2020 (а.с.56)

Відповідач по справі просить застосувати строки позовної давності, представник позивача вважає, що строки давності не пропущень з підстав, що відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, пені та штрафів був збільшений до 50 років

Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Глави 71 "Позика, Кредит, Банківський вклад", Книги П`ятої "Зобов`язальне право" Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір по суті зявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч. 1 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ч. 1, ст. 1054 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ч. 1 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610-612, 614, 622-625, 1050, 1054 ЦК України, цивільні права та обов`язки, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати (за відповідних умов - достроково) виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки.

Наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України).

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч. 1, 4 ЦК України), правомірність правочину презюмується, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України). Сплата процентів за кредитом, а також сплата неустойки є істотними умовами договору, здійснюються у строки та на умовах, визначених договором (ст.ст. 536, 546, 548, 549, 550, 626, ст. 628 ч. 1, ст. 638 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст. 1054 ЦК України).

Сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.ст. 1, 2, ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-81 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку КРЕДИТКА "УНІВЕРСАЛЬНА" та 03.06.2011 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с.17)

Також ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % в місяць (30 % річних) строком щомісячних платежів зазначено - до 25 числа місяця слідуючого за звітним розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості.

Тобто між сторонами було досягнуто всіх домовленостей і погоджено пільговий період щодо нарахування процентів - 0,01% річних до 55 днів при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості

На підставі вищевказаної заяви відповідачу 03.06.2011 відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_2 1 зі строком дії до 02/15 (а.с. 16).

З 04.08.2011 відповідач почав користуватися картою отримавши 680,00 грн, також з виписки вбачається, що відповідач не лише знімав кошти, але й регулярно погашав заборгованість по кредиту, остання здійснена відповідачем операція щодо зняття готівки 28.04.2014 в сумі 100,00 гривень, а погашення 12.06.2014 в сумі 255,00 гривень (а.с. 12 зворотній бік)

Тобто з 12.06.2014 року відповідач кредитною картою взагалі не користувався, оскільки не знімав коштів та не здійснював платежі в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором .

Згідно розрахунку заборгованості встановлено, що прострочена заборгованість за тілом кредиту виникла ще 31.07.2014 в сумі 112,35 грн (а.с.8) і згодом лише збільшувалася бо не погашалася, оскільки останнім днем поповнення відповідачем картки в сумі 250,00 грн є 12.06.2014

В довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 , передбачено погашення кредиту по кредитному договору щомісячними платежами до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с.18) , розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості.

Тобто позивач мав право пред`явити позов до відповідача вже з 31.07.2014 щодо несплати ним 112,35 грн, як чергового платежу.

Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 року по справі № 2120/12694/12, постанові від 21.03.2018 року № 441/569/17 та постанові від 28.03.2018 року по справі №332/3802/14-ц зазначив, що перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс 14.

Строк дії картки № 016245 від 03.06.2011 виданої ОСОБА_1 - до 02/15 (а.с. 16).

Отже, позивач також мав право вже з 01.03.2015 пред`явити позов про стягненя всієї заборгованності за тілом кредиту в сумі - 4692,86 грн із них: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 218,69 грн, поточна заборгованість за тілом кредиту - 4474,17 грн та 2810,14 грн зі сплати процентів

Щодо нарахованих процентів з 01.03.2015 по 30.07.2018

У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивач визначив і пред`явив до стягнення проценти, нараховані за період з 03.06.2011 по 30.07.2018, де період з 01.03.2015 - після закінчення строку дії картки. Нарахування процентів у такий спосіб безпідставне, позаяк умовами кредитного договору це не передбачено, після закінчення строку договору правових підстав для нарахування, сплати, стягнення процентів за передбаченою договором немає.

Щодо застосування строків давності суд виходить з наступного

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України).

Так системний аналіз ст. 256,261,267 ЦК України, свідчить про те, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

До суду представник позивача звернувся 28.07.2020 про що свідчить поштовий штамп на конверті (а.с.56)

Як встановлено судом, позивач мав право вже з 01.03.2015 пред`явити позов про стягненя всієї заборгованності за тілом кредиту в сумі - 4692,86 грн із них: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 218,69 грн, поточна заборгованість за тілом кредиту - 4474,17 грн та 2810,14 грн зі сплати процентів, оскільки строк дії картки закінчився 28.02.2015 проте звернувся до суду лише 28.07.2020

При цьому представник позивча зазначив, що відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, пені та штрафів був збільшений до 50 років за домовленістю сторін, що відповідає ч.1 ст.259 ЦК України.

З цього приводу суд враховує правову позицію, сформульовану Верховним Судом України щодо збільшення позовної давності у кредитному договорі, укладеному за правилами договору приєднання (постанова від 11.03.2015 у справі № 6-16цс15).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У цій справі до позовної заяви додані Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, в яких (а.с. 73-96) пунктом1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, проте вони не містять підпису відповідача.

При цьому суд не встановив наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Отже, застосуванню підлягає загальний строк позовної давності - 3 роки, та він сплинув у цьому випадку у березні 2018 року

Отже, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову щодо стягнення тіла кредиту в сумі 4692,86 грн та процентів в сумі 2810,14 грн з підстав пропущення строків на звернення до суду, а в стягненні відсотків в сумі 122744,95 грн з підстав необгрунтованого їх нарахування з 01.03.2015 по 30.07.2018

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 2102 грн, які розполілу не підлягають у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. 256,261,267 ЦК України, 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 416, 417 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову представника позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (01001, м.Київ, вулиця Грушевського,1Д; адреса листування: 49094 м.Дніпро, вулиця Набережна Перемоги,50 ) до ОСОБА_1 ( місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНКПО НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.06.2011 щодо стягнення тіла кредиту в сумі 4692 (чотири тисячі шістсот дев`яносто дві гривні) 86 копійок та процентів в сумі 2810 (дві тисячі вісімсот десять гривень) 14 копійок з підстав пропущення строків на звернення до суду, а в стягненні відсотків в сумі 122744 (сто двадцять дві тисячі сімсот сорок чотири гривні) 95 копійок з підстав необгрунтованого їх нарахування з 01.03.2015 по 30.07.2018

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Марківський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення проголошено 16 грудня 2020 року

Суддя В.М.Шкиря