Провадження № 2/641/2590/2020 Справа № 641/8955/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу майна подружжя виділити йому у власність квартиру АДРЕСА_1 , а відповідачу ОСОБА_2 виділити у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій він розташований, за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.11.2012, мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 у справі № 641/6740/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

В період перебування у шлюбі, на ім`я позивача ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.02.2016 ПН ХМНО Городніченко О.А.; право власності зареєстровано 19.02.2016.

Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 найбільш вірогідна вартість двокімнатної квартири загальною площею 56,2 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 02.11.2020, складає 710000,00 грн.

Також, в період шлюбу на ім`я відповідачки ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , (житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 76,0 м2, житловою 35,6м2), та на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0917 га, кадастровий номер :00:010:0134, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.02.2020 ПН ХМНО Городніченко О.А.; право власності зареєстровано 21.02.2020.

Положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст. 69 СК України.

Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

При цьому, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ст. 70 СК України).

Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

В ході розгляду справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що квартира АДРЕСА_1 , а також житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , є спільним майном подружжя, щодо поділу якого сторони не досягли згоди у досудовому порядку.

В ході розгляду справи сторони у справі досягли домовленості щодо поділу спільного сумісного майна подружжя в натурі.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи, що подружжям досягнуто домовленості щодо варіанту поділу свого спільного сумісного майна, відповідач визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 255, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя залишити у власності ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 залишити у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій він розташований, за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 7100,00 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя: Д. Є. Боговський