Справа № 740/3831/20
Провадження № 2/740/1252/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Савостьянова Оксана Григорівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Ніжинського дитячого будинку-інтернату Гармаш О. В., Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, про зменшення розміру аліментів,

установив:

У вересні 2020 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу від 31 січня 2020 року у розмірі 1/4 частини, до 1/12 частини заробітку (доходу) щомісячно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 31 січня 2020 року видано судовий наказ про стягнення з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини ОСОБА_3 .

Позивач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка на сьогоднішній день перебуває під опікою громадянки ОСОБА_2 та мешкає окремо від нього.

Він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися в майбутньому, але сплата аліментів розміром 1/4 частини заробітку щомісячно для позивача є неможливою та надмірною.

ОСОБА_4 народилася у 2013 році. У зв`язку із допущенням помилки лікарями вона народилася з інвалідністю. Після тривалих вагань та вмовлянь лікарів не забирати дитину з пологового будинку, позивач з дружиною погодилися підписати документи про відмову від першої дочки ОСОБА_5 . Це був вимушений крок, оскільки на той час, як і тепер вони жили в квартирі батьків, дружина майже сирота, оскільки від неї її батько відмовився та з нею не спілкується (мати загинула під колесами автомобіля) коштів на лікування та реабілітацію дитини сім`я не мала, дружина не працювала, а лікарі запевнили його з дружиною, що будь яке лікування буде безрезультатним.

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 вони завжди навідували, допомагали як тільки могли фінансово з дозволу органів опіки та піклування та директора інтернату.

Сімейний стан позивача з 2013 року значно змінився, що не враховано судом при винесенні судового наказу від 31 січня 2020 року у справі № 740/261/20. У 2017 році він вдруге став батьком, народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він повністю здоровий, проте утримання дитини та безробітної дружини потребує від позивача значних фінансових затрат. Дружина домогосподарка та займається вихованням сина.

У зв`язку із зміною сімейного стану, враховуючи, що на повному утриманні позивача перебуває дружина та малолітній син, інакшого виходу, як просити суд зменшити розмір аліментів позивач не має. Навіть після зменшення розміру аліментів, він завжди зможе надати допомогу дитині додатково, що завжди робив і буде намагатись робити і в подальшому. Але на сьогоднішній день це неможливо.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11-00 год. 13 жовтня 2020 року.

13 жовтня 2020 року судове засідання відкладено на 10-00 год. 10 листопада 2020 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 листопада 2020 року відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачкою, судове засідання відкладено на 09-00 год. 17 грудня 2020 року. Залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, директора Ніжинського дитячого будинку-інтернату Гармаш О. В., Службу у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Додатково зазначив, що на цей час його дружина влаштувалася на роботу, він працює у військовій частині. Оскільки на його утриманні знаходиться малолітня дитина 2017 року народження, а також мати пенсіонерка, 1961 року народження, що не враховано судом при винесенні судового наказу про стягнення з нього аліментів, то просив зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/12 частини його доходів.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, просила задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Савостьянова О. Г. заперечила повністю проти задоволення позову, пославшись на те, що позивач не навів достатніх підстав для зменшення розміру аліментів, який не можна змінювати з метою забезпечення найкращих інтересів дитини.

У заяві представник третьої особи директор Ніжинського дитячого будинку-інтернату Гармаш О. В. просила провести розгляд справи у її відсутність, проти рішення не заперечувала.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено і не заперечується учасниками справи, що позивач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на теперішній час перебуває під опікою ОСОБА_2 та проживає окремо від нього.

Судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2020 року за заявою директора Ніжинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_7 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини ОСОБА_3

ОСОБА_2 призначена опікуном малолітньої ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 19 березня 2020 року № 86.

Також установлено, що позивач ОСОБА_1 має іншу дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з ним у складі сім`ї: ОСОБА_9 квартиронаймач, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька або зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, наявність у платника аліментів інших дітей.

Оскільки при постановленні судового наказу судом не враховано, і не могло бути враховано з урахуванням особливостей, установлених ЦПК України, щодо наказного провадження, такої обставини, як наявність у платника аліментів позивача у справі іншої дитини, що встановлено судом, а також проживання з матір`ю пенсійного віку, то вказане, на переконання суду, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Однак з урахуванням установлених вищевказаними нормами як міжнародного, так і національного законодавства, положень щодо забезпечення якнайкращих інтересів дитини, розмір аліментів не може бути зменшений до 1/12 частини доходів, про що просить позивач у позові, хоч цей позов і визнала відповідачка опікун малолітньої дитини.

З метою дотримання прав дитини та забезпечення якнайкращих її інтересів, з урахуванням конкретних обставин у цій справі, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів із 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Підстав для зменшення розміру аліментів до 1/12 частини доходів позивача суд не вбачає, і позивач не довів належними і допустимими доказами наявності підстав для цього.
За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позов задоволено частково (на 30 %), то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 280,30 грн 30 % від 840,80 грн, сплачених позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Ніжинського дитячого будинку-інтернату Гармаш О. В., Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 (одної шостої) частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 280 (двісті вісімдесят) гривень 30 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене і підписане 21 грудня 2020 року.

Суддя І. М. Шевченко