10.12.2020 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Ковальчук М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У вересні 2020 року представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є законним представником ОСОБА_2 , якому на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована відповідач, не проживаючи за місцем своєї реєстрації з 2003 року, будинком не цікавиться, участі в утриманні житла не приймає, її особисті речі в будинку відсутні. Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює позивачу перешкоди, а також неможливість отримання субсидії. Тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши про підтримання позову та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не направила.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 23.10.1995 року в справі № 2-1285 ОСОБА_2 визнано недієздатним та згідно рішення виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира від 15.11.1995 року № 214 ОСОБА_1 призначено його опікуном.
1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 , а інша 1/2 частка перебуває у власності позивача відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2020 року, номер інформаційної довідки 223594973.
Місце проживання відповідача зареєстроване в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство № 1» від 10.08.2020 року № 1093.
Згідно акту комісії ПП «ЖЕП № 1 м. Житомира» від 29.07.2020 року відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2003 року.
Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача в житловому будинку АДРЕСА_1 та її фактичне непроживання в ньому без поважних причин з 2003 року. Тому суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідача у житловому будинку, 1/2 частина якого належить на праві власності ОСОБА_2 , порушуються його права як співвласника житла та йому створюються перешкоди в користуванні часткою власного нерухомого майна, через що підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченими статтями 16, 386, 391, 405 ЦК України.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України та оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 9 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збіру сумі 840,80 грн.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 391, 386, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути ізОСОБА_3 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: законний представник недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Суддя Л.М. Семенцова