Житомирський апеляційний суд
Категорія 63 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/15338/17 за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Житомирської міської ради в особі Служби у справах дітей, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Житомирської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про визнання частково незаконним і скасування рішення від 29 листопада 2016 року №5 спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)», зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)»

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» (надалі установа) та виконавчого комітету Житомирської місткої ради; треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; за участі органу опіки та піклування Житомирської міської ради в особі Служби у справах дітей.

Просив: визнати незаконним і скасувати рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» від 29 листопада 2016 року №5 в частині зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла на підставі п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, і поновити його в черзі на квартирному обліку в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на першочергове поліпшення житлових умов під №31 та в загальній черзі на отримання житла під №30; визнати недійсним рішення від 29 листопада 2016 року №5 в частині надання квартир в будинках АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яким надається жила площа для постійного користування по списку загальної черги в порушення права ОСОБА_1 на першочергове отримання житла, а також на отримання ним житла в порядку загальної черги; скасувати рішення виконкому Житомирської міської ради від 11 жовтня 2017 року №957 «Про часткове затвердження спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» щодо розподілу житла між черговиками установи» в частині надання квартир в будинках АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яким надається жила площа для постійного користування по списку загальної черги в порушення права ОСОБА_1 на першочергове отримання житла з 01 квітня 1990 року; зобов`язати Державну установу «Житомирська установа виконання покарань №8» вчинити дії: провести додаткове жеребкування по розподілу п`яти однокімнатних квартир, а саме: №№1,2,6,10,11 у житлових будинках АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; зобов`язати Державну установу «Житомирська установа виконання покарань №8» допустити до участі в додатковому жеребкуванні по розподілу п`яти однокімнатних квартир, а саме: №№ НОМЕР_1 у житлових будинках АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та подати протокол про затвердження результатів додаткового жеребкування по розподілу п`яти однокімнатних квартир, а саме: №№1,2,6,10,11 у житлових будинках АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 на затвердження виконкому Житомирської міської ради для прийняття рішення про затвердження спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» щодо розподілу житла між черговиками установи» в частині надання квартир АДРЕСА_2 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 29 липня 1986 року проходив службу в системі правоохоронних органів України, що підтверджується його послужним списком. Рішенням спільного засідання адміністрації, профкому та житлово-побутової комісії Установи ЯЮ 309/179 від 12 січня 1987 року його складом сім`ї в дві особи (він та дружина) було включено до списку службовців, що мають право на отримання житла на загальних умовах (загальна черга), як осіб, що проживають в житлових умовах при відсутності забезпеченості мінімальним розміром житлової площі. Рішенням спільного засідання адміністрації, профкому та житлово-побутової комісії Установи ЯЮ 309/179 від 26 лютого 1990 року була змінена дата постановки його на чергу зі складом сім`ї у три особи (він, дружина та дочка) з 04 березня 1988 року, згідно з довідкою про склад сім`ї. Відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію» його також було включено до черги осіб, що користуються правом на першочергове отримання житла (першочергова черга з 01 квітня 1990 року) на підставі ст.45 ЖК УРСР, складом сім`ї у три особи. 29 листопада 2016 року його протиправно було знято з обох черг із висновком про те, що відпала необхідність покращення житлових умов, хоча склад його сім`ї збільшився за рахунок онука та зятя на дві особи та становив п`ять осіб. Окрім того, рішень про виключення його доньки (разом із онуком) зі складу його сім`ї компетентним органом до 29 листопада 2016 року не приймалося. Внаслідок таких дій, його незаконно не допущено до жеребкування на отримання однокімнатної кватири у житлових будинках №№50-а.50-б та АДРЕСА_1 , чим порушено його право на отримання житла. Отже, однокімнатна квартира, яку він мав право одержати, протиправно надана іншим особам, які перебувають на черзі після нього.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.221 т.1). Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року ОСОБА_11 залучено до участі у справі в якості правонаступника померлого позивача - ОСОБА_1 (а.с.4 т.2).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2020 року здійснено перехід із розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Також позовну заяву ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_11 , про скасування рішення виконкому Житомирської міської ради від 11 жовтня 2017 року №957 «Про часткове затвердження спільного рішення адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» щодо розподілу житла між черговиками установи» в частині надання квартир у будинках АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , яким надається жила площа для постійного користування по списку загальної черги в порушення права позивача на першочергове отримання житла з 01 квітня 1990 року залишено без розгляду. Окрім того, змінено процесуальний статус учасника справи виконкому Житомирської міської ради із співвідповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с.112-114 т.2). Апеляційна скарга не містить доводів щодо питань, які вирішені даною ухвалою.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2020 року визнано незаконним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» від 29 листопада 2016 року №5 в частині зняття ОСОБА_1 та його сім`ї у складі п`яти осіб, в тому числі, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 із квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла на підставі п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, а також поновлено ОСОБА_11 (як правонаступника ОСОБА_1 ) на квартирному обліку в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» в черзі на першочергове поліпшення житлових умов під №31 та в загальній черзі на отримання житла під №30 зі складом сім`ї чотири особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на користь ОСОБА_11 судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна установа «Житомирська установа виконання покарань (№8)» подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_11 , в задоволенні позовних вимог до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» про визнання протиправним та скасування рішення. Стягнути з правонаступника позивача на користь скаржника 1 760 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. У апеляційній скарзі Державна установа «Житомирська установа виконання покарань (№8)» посилається на те, що 26 лютого 1990 року на засіданні житлового-побутової комісії, адміністрації та профкому установи ЯЮ 309/179 було розглянуто питання квартирної справи сім`ї ОСОБА_1 щодо правильності постановки на квартирний облік. Комісія дійшла висновку, що на момент постановки на квартирний облік ОСОБА_1 на одного члена сім`ї приходилося більше 6 кв.м, а тому було прийнято рішення про відміну рішення, оформленого протоколом від 12 січня 1987 року №1, в частині постановки на квартирний облік ОСОБА_1 перенести в загальній черзі згідно наданої довідки про склад сім`ї та прописку від 04 березня 1988 року і вважати датою взяття на квартирний облік в установі з 04 березня 1988 року. Крім того, у період із 05 червня 2013 року по 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 до матеріалів квартирної справи долучалися документи. Зокрема, довідка Житлово-будівельного кооперативу №1 від 05 червня 2013 року №343 про те, що ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 проживають та зареєстровані з 17 червня 2005 року за адресою: АДРЕСА_3 . Власником квартири є ОСОБА_3 , тобто дружина ОСОБА_1 Квартира розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається із двох житлових кімнат житловою площею 28,2 кв.м, загальною площею 49,3 кв.м. Разом із ними зареєстрована та проживає дочка ОСОБА_2 , 1987 року народження. Будинок благоустроєний, технічний стан будинку та характеристика житлової площі добра. Право власності на дану квартиру виникло у ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності САА-986379 від 27 жовтня 2003 року, виданого виконкомом Житомирської міської ради. На квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов, зокрема, визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконкомами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом із радами профспілок. Постановою виконкому Житомирської обласної Ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 07 січня 1985 року «Про ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в області» встановлено, що мінімальний рівень забезпеченості жилою площею на одного члена сім`ї становить 6 кв.м, а рівень середньої забезпеченості жилою площею в м. Житомирі становить 7,5 кв.м на одного члена сім`ї. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. За приписами ст.42 ЖК УРСР жилі приміщення надаються лише громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. ОСОБА_12 на квартирному обліку в установі у складі сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебувала та не перебуває, оскільки ніхто із заявами не звертався. Враховуючи ту обставину, що з 17 червня 2005 року по 20 вересня 2013 року на ОСОБА_1 , його дружину ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , яка не перебувала на квартирному обліку в установі, за адресою: АДРЕСА_3 , житлова площа становила 9,4 кв.м (28,2 :3) на одну особу, що вище середньої забезпеченості по м. Житомиру, то ОСОБА_1 , та член його сім`ї дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_11 були забезпечені житловою площею понад встановлений рівень середньої забезпеченості на одну особу по м. Житомиру. Із моменту набуття даного житлового приміщення у власність вони втратили право перебувати на квартирному обліку в установі. Реєстрація в подальшому за адресою: : АДРЕСА_3 , онука ( ОСОБА_5 ) та зятя ( ОСОБА_4 ) не мають правового значення для збереження права перебувати на квартирному обліку.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов в оскарженій Державною установою «Житомирська установа виконання покарань (№8)» частині, суд першої інстанції виходив із того, що жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжями, що перебуває на обліку. Окрім того, у разі смерті громадянина, який перебував на квартирному обліку, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Так, станом на 29 листопада 2016 року (дата прийняття рішення про зняття позивача з квартирного обліку) ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав у належній його дружині ОСОБА_3 двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , житловою площею 28,2 кв.м, а тому на кожного із членів сім`ї припадало 5,64 кв.м (28,2 :5), що менше ніж рівень середньої забезпеченості по регіону (7,5 кв.м), а тому стороною відповідача не доведено того, що у позивача ОСОБА_1 поліпшилися житлові умови та він не потребує їх поліпшення, а відтак така потреба відпала. У позивача не збільшилася житлова площа, не зменшилася сім`я внаслідок фактичного вибуття члена сім`ї із втратою права на це житлове приміщення, не відбулося інших змін, які вказували б на поліпшення житлових умов позивача. Зняття ОСОБА_1 із квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла на підставі зазначених відповідачем положень, є безпідставним.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що протоколом спільного засідання адміністрації, профкому та житлово-побутової комісії Установи ЯЮ-309/179 від 12 січня 1987 року №1 було оформлено рішення про прийняття на квартирний облік водія установи ОСОБА_1 з 29 грудня 1986 року, який проживав в м. Житомирі за адресою батьків: АДРЕСА_4 та працював в установі з 29 липня 1986 року. Сім`я складалася із двох осіб: ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_3 . Підстава для взяття на квартирний облік - відсутність мінімального розміру житлової площі (а.с.66 т.1).

Із протоколу спільного засідання адміністрації, профкому та житлово-побутової комісії Установи ЯЮ-309/179 від 26 лютого 1990 року вбачається, що на момент прийняття ОСОБА_1 на квартирний облік на одного члена сім`ї припадало більше 6 кв.м (проживав у батьків). У зв`язку із такими обставинами даним протоколом оформлено рішення про скасування рішення, прийнятого протоколом від 12 січня 1987 року №1 щодо прийняття на квартирний облік, та вважати ОСОБА_1 прийнятим на квартирний облік з 04 березня 1988 року, із перенесенням в загальній черзі (а.с.68 т.1). У матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження зацікавленими особами відповідного спільного рішення у встановленому законом порядку, який діяв на час його ухвалення.

Відповідно до змісту ст.39 ЖК УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, за місце роботи спільним рішенням адміністрації підприємства, установ, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкого комітету.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася донька ОСОБА_11 (а.с.72 т.1).

Відсутність прохання ОСОБА_1 включити доньку до складу його сім`ї для перебування разом із ним на квартирному обліку для одержання житлового приміщення та відсутність рішення уповноваженого органу з цього приводу, тобто щодо перебування ОСОБА_11 на квартирному обліку разом із батьками ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) беззаперечно не позбавило її права до досягнення нею повноліття перебувати на квартирному обліку разом із батьками, оскільки вона народилася до 1988 року ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а самостійного права на одержання жилого приміщення набула з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцяти років ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Отже, колегія суддів виходить із того, що ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку за місцем роботи сім`єю у складі трьох осіб: він ( ОСОБА_1 ), його дружина ( ОСОБА_3 ) та їх донька ( ОСОБА_11 )

Відповідно до частини першої ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення (п.1 частини другої ст.40 ЖК УРСР).

Із відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що за ОСОБА_3 05 листопада 2003 року на праві приватної власності зареєстрована двокімнатна квартира житловою площею 28,2 кв.м (а.с.79 т.1). Підстави виникнення права власності свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 27 жовтня 2003 року, видане виконкомом Житомирської міської ради. Також у обліковій справі наявна довідка Житлово-будівельного кооперативу №1 за № НОМЕР_3 , яка видана ОСОБА_1 у тому, що він постійно зареєстрований в АДРЕСА_3 , і займає житлову площу 28,2 кв.м, дві кімнати, на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку, який належить ЖБК 1. Власником квартири є ОСОБА_3 (а.с.68 зворот). Будинок благоустроєний. Технічний стан будинку і характеристика житлової площі добра. На даній площі з 17 червня 2005 року зареєстровано три особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .

Апріорі майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності. Дана обставина не спростована належними та допустимими доказами.

Разом із тим, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені житловою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок (п.1 частини першої ст.34 ЖК УРСР).

Постановою виконкому Житомирської обласної Ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 07 січня 1985 року «Про ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в області» встановлено, що мінімальний рівень забезпеченості жилою площею на одного члена сім`ї становить 6 кв.м, а рівень середньої забезпеченості жилою площею в м. Житомирі становить 7,5 кв.м на одного члена сім`ї.

Отже, житлова площа квартири АДРЕСА_5 становить 28,2 кв.м. На цій площі з 2005 року та до 2013 року зареєстровано троє осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 . Отже, кожна із цих осіб була забезпечена житловою площею вище середнього рівня забезпеченості на території м. Житомира (28,2 : 3 = 9,4 кв.м).

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (частина четверта ст.40 ЖК УРСР). Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з значенням підстав зняття з обліку.

Протоколом від 29 листопада 2016 року №5 оформлено спільне рішення адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)», яким зазначено, що сім`я ОСОБА_1 має окрему двокімнатну квартиру жилою площею 28,2 кв.м, із розрахунку середнього забезпечення по м. Житомиру 7,5 кв.м на одну особу, внаслідок чого відпала необхідність покращення житлових умов. Підстава зняття з квартирного обліку п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470.

Отже, житлові умови ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружини, доньки) були поліпшені внаслідок набуття у власність у 2003-2005 роках квартири АДРЕСА_6 , і як наслідок ЖПК Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» 29 листопада 2016 року прийняла законне рішення про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї із квартирного обліку.

Ті обставини, що після набуття батьками права власності на квартиру АДРЕСА_5 (2003-2005роки) донька ОСОБА_1 через дев`ять-сім років одружилася ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ІНФОРМАЦІЯ_6 народила сина ОСОБА_13 на законність рішення ЖПК Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» не впливає, оскільки після досягнення повноліття донька створила власну сім`ю та набула самостійне право на одержання житла. У обліковій справі немає заяви ОСОБА_1 із проханням включити до складу його сім`ї онука, тобто його волевиявлення з цього приводу, а також реагування батьків хлопчика, які не обмежені у батьківських правах.

Хоча ОСОБА_11 одружилася із ОСОБА_4 у 2012 році, але останній зареєструвався за адресою: АДРЕСА_3 лише 26 жовтня 2016 року (а.с.78 зворот). Отже, даний факт також не впливає на законність рішення ЖПК Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)». При цьому необхідно врахувати, що реєстрація інших осіб у квартирі, яка належала на праві власності батькам ОСОБА_11 , повністю залежало від волевиявлення власників.

Ураховуючи викладене вище, на момент прийняття адміністрацією та житлово-побутовою комісією Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» рішення від 29 листопада 2016 року №5 сім`я ОСОБА_1 складалася із трьох осіб він, дружина, дочка ОСОБА_14 , які були забезпечені житлом у розмірі понад середньої норми забезпеченості, тобто понад 7,5 кв.м. на кожну особу (28,2 : 3 = 9,4 кв.м).

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в задоволеній частині та в частині судового збору підлягає до скасування із ухваленням у цій частині нового судового рішення, яким відмовляється правонаступнику позивача у задоволенні таких вимог.

Законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відмовлені частині не переглядається, оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції фактично Державною установою «Житомирська установа виконання покарань (№8)» не оскаржується (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

За наслідками апеляційного перегляду на користь скаржника з ОСОБА_2 стягується згідно з приписами ст.141 ЦПК України судовий збір, понесений за подання апеляційної скарги щодо однієї вимоги немайнового характеру 960 грн (640 х 150%).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2020 року в частині визнання незаконним і скасування рішення від 29 листопада 2016 року №5 спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» в частині зняття ОСОБА_1 та його сім`ї у складі п`яти осіб, в тому числі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 із квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла на підставі п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, а також поновлення ОСОБА_11 (як правонаступника ОСОБА_1 ) на квартирному обліку в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» в черзі на першочергове поліпшення житлових умов під №31 та в загальній черзі на отримання житла під №30 зі складом сім`ї 4 особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та стягнення судового збору скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні таких вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ) на користь Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» (; м. Житомир, просп. Незалежності, 172) 960 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 18 грудня 2020 року.