ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2020 року м. Херсон

номер справи: 654/4228/19

номер провадження: 22-ц/819/1697/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Полікарпової О.М.,

Пузанової Л.В.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Ігнатов Дмитро Іванович на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Сіянко В.М. від 10 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , громадянин Німеччини, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , з якою, як зазначає позивач, він познайомився на сайті знайомств у грудні 2017 року - про стягнення 144617,60 грн. як еквівалент 4882,87 євро, які відповідачка безпідставно отримала від позивача протягом 2017-2018 років та які він періодичними платежами перерахував відповідачці, оскільки вона жалілася на стан здоров`я, недостатність у неї коштів на лікування, надсилала фото з лікарень, які виявилося були картинками з мережі Інтернет. Позивач вказує, що щиро співчував ОСОБА_2 , а тому надсилав кошти. ОСОБА_2 обіцяла кошти повернути, що підтверджується у переписці та на відео, проте кошти не повернула, на дзвінки та повідомлення не відповідає. Зазначає, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню 144617,60 грн., як такі, що були нею отримані без достатніх правових підстав.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Ігнатов Дмитро Іванович, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції повинен був встановити дійсні правовідносини сторін, дати їм правову оцінку та вказати на наслідки вчинення таких дій, проте не здійснення цього судом свідчить про неповноту судового розгляду і неправильне застосування ст. 1212 ЦК України. Зазначає, що оскільки пояснень законності набуття цих коштів відповідачка суду не повідомила, окрім стосунків, які притаманні фактичним шлюбним відносинам, що унеможливлено знаходженням позивача у зареєстрованому шлюбі, то слід вважати отримання спірних коштів без будь якої правової підстави з боку відповідачки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем у судовому засіданні не доведено саме безпідставності отримання відповідачкою від нього коштів в сумі 4882,87 євро, тобто що ці кошти відповідачка отримала чи внаслідок помилки позивача, чи внаслідок обману з боку відповідачки чи з інших підстав (обставин), які могли б свідчити про відсутність волі позивача як власника майна (коштів) на розпорядження ними на власний розсуд (перерахування їх відповідачці) чи викривлення волевиявлення позивача внаслідок отримання від відповідачки неправдивої інформації чи будь-якої іншої безпідставності отримання коштів відповідачкою, а також наявності зобов`язань у відповідачки щодо повернення цих коштів. З наданих позивачем роздруківок телефонних розмов між сторонами не можливо зробити конкретний висновок щодо суми коштів, їх походження та їх правову природу. Позивач, як власник майна, не обмежений у його розпорядженні, у тому числі відчуженні у будь-який правомірний спосіб будь-якій особі, у тому числі і відповідачці, якщо його воля була направлена саме на таке розпорядження своїм майном і його волевиявлення не було викривленим чи помилковим, а тому позивачем не доведено, що перераховані ним відповідачці кошти в сумі 4882,87 євро є безпідставно збереженим відповідачкою майном і що таке майно підлягає поверненню йому саме на підставах ст. 1212 ЦК України.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в період з грудня 2017 по листопад 2018 позивач перерахував ( 22.12.2017- 250 Євро; 03.02.2018300 Євро; 01.03.2018 250 Євро; 19.03.2018 400 Євро; 30.04.2018 350 Євро; 12.05.2018 300 Євро; 04.07.2018 600 Євро;31.07.2018 500 Євро; 14.08.2018 150 Євро;23.10.2018 45 Євро 0; 27.11.2017 1332,87 Євро ), а відповідачка отримала 4882,87 євро, що не заперечувалося сторонами і підтверджується роздруківкою грошових переказів системи Вестерн Юніон (а. с. 9-10) та іншими платіжними документами (а. с. 11-12).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 27.07.2013 року знаходиться у шлюбі з ОСОБА_3 / а.с.77/, мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с.73/.

В позовній заяві позивач зазначає, що познайомився із ОСОБА_5 на сайті знайомств у грудні 2017 року. Щиро співчував їй (за її фото та розмови про стан здоров`я) та протягом грудня 2017-листопада 2018 року перерахував її кошти, які вона обіцяла повернути, проте не повернула. В апеляційній скарзі, особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що ці кошти позивач переказував, бо співчував відповідачці. Проте зажадав повернення цих коштів, коли дізнався, що відповідачка була нещирою з ним і насправді намагалася шахрайськими методами збагатитися за чужий рахунок.

Матеріали справи свідчать що ОСОБА_5 їздила в Німеччину та після її повернення підтримання стосунків з позивачем в тому числі шляхом отримання від нього грошових коштів припинилося.

Наведені обставини свідчать про добровільний вибір позивачем своєї поведінки щодо знайомлення на сайті знайомств з ОСОБА_5 та надіслання її коштів, прийняття її приїзду в Німеччину, сподівання на певні відносини з останньою на які він розраховував при знайомстві на сайті знайомств.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник позивача пояснив, що інтерес позивача у перерахуванні коштів відповідачці виявився у бажанні допомоги її. Матеріали справи не містять та позивачем не доведено, що перераховані кошти, ОСОБА_5 мала повернути позивачу. Отже, мета перерахування коштів воля позивача у допомозі без підтвердження обов`язку отримувача коштів у їх поверненні.

Підставою повернення грошових коштів позивачем зазначено, що вони підлягають повернення як такі, що були отримані ОСОБА_5 без достатніх підстав.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Друга частина ст. 1212 ЦК України передбачає, що підставою виникнення зобов`язання із безпідставного збагачення можуть бути як дії набувача майна або потерпілого, так і події. При цьому поведінка набувача майна може бути як правомірною, так і неправомірною.

Таким чином, перерахування позивачем коштів з метою щирого співчуття, власного інтересу в здійсненні допомоги відповідачці без підтвердження її обов`язку повернути ці кошти, не є підставою для стягнення коштів, як таких які отримані нею без достатніх правових підстав.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку роздруківці телефонних розмов, які не доводять обов`язку ОСОБА_5 повернути кошти, заявлені до стягнення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов належного висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_5 144617,60 грн., як таких, що були нею отримані без достатніх правових підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є такими, що не ґрунтуються на встановлених обставинах справи, нормах матеріального та процесуального права та висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення суду, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Ігнатов Дмитро Іванович залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України

Головуючий І.В. Склярська

Судді: О.М. Полікарпова

Л.В. Пузанова

Повний текст постанови складено 24 грудня 2020 року.

Суддя І.В. Склярська