Провадження № 2-о/760/453/20
У Х В А Л А

22.12.2020 суддя Солом`янського районного суду міста Києва Зуєвич Л.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

18.12.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 17.12.2020 в якій ставиться питання про встановлення факту смерті його матері, гр. ОСОБА_2 , яка померла від хвороби COVID-19 в м. Свердловськ, Луганської області. В заяві вказано, що встановлення факту смерті необхідно для закриття технічних рахунків в Ощадбанку.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.12.2020 у зв`язку з необхідністю невідкладного вирішення відповідного питання відкрито провадження, справу призначено до розгляду на 22.12.2020.

Разом з тим, в процесі підготовки справи до розгляду в судовому засіданні суддею встановлено наступне.

Згідно з правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеною, зокрема, в постановах від 20.11.2019 у справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19), від 14.11.2019 у справі № 350/2002/18, ухвалах від 25.01.2019 у справі № 243/9106/18, від 04.10.2019 у справі № 242/4145/19, відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - ЗУ «Про судовий збір») від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19) зазначено наступне: «заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її чоловіка подана у зв`язку з необхідністю оформлення недоотриманої пенсії та спадщини, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Отже, ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу на те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його матері подана у зв`язку з необхідністю закриття технічних рахунків в банку, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно з ч. 4 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте таких підстав заява ОСОБА_1 не містить.

Приписами ч. 3 ст. 177 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , відповідного клопотання заявником не заявлялось.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До заяви ОСОБА_1 не додано ні документів про сплату судового збору, ні документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вказане суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до п.п. 4, п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01.01.2020 становить 2 102,00 грн, то за подання до суду даної заяви, розмір судового збору становить - 420,40 грн.

Суму судового збору необхідно сплатити за наступними реквізитами: рахунок № UA0026010, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: УК у Солом`янському районі м. Києва/22030101.

Докази сплати судового збору необхідно надати суду.

Крім того, суд зазначає, що в порушення вимог п. 10 ч. 3 ст.175 ЦПК України заява ОСОБА_1 не містить підтвердження заявника про те, що ним не подавалось іншої такої ж заяви з тим самим предметом розгляду та з тих самих підстав.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, у наданих до суду матеріалах, заявником не зазначено свій та ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності), а також номер і серію паспорта ОСОБА_2 .

Викладене дає підстави для висновку, що подана заява ОСОБА_1 від 17.12.2020 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення встановлених недоліків.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Окрім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії").

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження в якій просить встановити факт смерті його матері - ОСОБА_2 .

Суд бере до уваги, що встановлення факту смерті може тягнути вагомі правові наслідки, в тому числі майнового характеру, тому суд не може підійти формально до вирішенні відповідного питання.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 82ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому, суд зазначає, що п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 42 ЦПК України встановлено, що учасники справи, окрема, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами п. 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Суд зазначає, що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Суд звертає увагу не та, що до заяви ОСОБА_1 додано лише не завірені копії наступних документів: 1. свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; 2. витягу з паспорта ОСОБА_1 ; 3. Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

При цьому, жоден з долучених до заяви документів не містить підпису заявника із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у заявника.

Походження копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 заявником не пояснено.

Частиною 6 ст. 95 ЦПК України передбачено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Приписами ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Однак, у поданій заявником заяві відсутній як оригінал, так і копія лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у матеріалах заяви відсутні будь-які докази поховання ОСОБА_2 (дозвіл на поховання, довідка кладовища про захоронення, витрати понесені на поховання /придбання ритуальних речей, послуг/, тощо).

Для сприяння всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, заявнику необхідно надати суду оригінали всіх документів на підтвердження обставин, викладених у заяві про встановлення факту смерті. У разі неможливості надання оригіналів навести обґрунтовані підстави. У разі надання копій відповідних документів - завірити належним чином та пояснити їх походження.

Крім того, суд враховує як документ консультативного характеру Постанову Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995, в п. 6 якого зазначено, що судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заявником не зазначено в заяві, чи є у померлої інші діти або близькі родичі, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві як заінтересовані особи.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, суд пропонує заявнику надати до суду заяву в новій редакції або уточнення (додаткові обґрунтування) до вже поданої заяви з відповідними доказами, а також її копії та копії всіх документів, доданих до неї, для надіслання заінтересованим особам, як передбачено ст. 177 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Інформація до відома: за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст. 358 Кримінального кодексу України. Згідно з ст. 384 Кримінального кодексу України завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, - караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Л. Зуєвич