Справа №705/3086/19
2/705/770/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі судді Кормана О.В.

з участю секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

розглянув за правилами загального позовного провадження цивільну справу №705/3086/19 провадження №2/705/770/20

сторони у справі: позивач ОСОБА_1 , відповідач Ропотуська сільська рада Уманського району Черкаської області

про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом

представник позивача адвокат Іванов А.А.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Заява мотивована тим, що з 2003 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 на день смерті був самотнім, похилим чоловіком, за яким вона здійснювала постійний догляд, як за членом сім`ї, брала на себе всі витрати пов`язані з побутом, купувала йому ліки, після смерті здійснила поховання. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2017 року встановлено факт спільного проживання її та спадкодавця ОСОБА_2 , до моменту смерті. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 2,2827 га, кадастровий номер :03:000:1619, що розташована в адмінмежах Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області, для сільськогосподарського призначення. Наявність вищевказаної земельної ділянки підтверджується відповіддю на адвокатський запит за вих. № 02-12/269 від 26.12.2017 року, в якому зазначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебувала в користуванні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи те, що померлим заповіт складено не було, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Спадкоємці на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , відсутні. Ніхто заяву про прийняття спадщини не подавав, заповіту померлий не склав, єдиним спадкоємцем, згідно черговості спадкування за законом являється позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На цих підставах просила суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 2,2827 га, кадастровий номер :03:000:1619, що розташована в адмінмежах Ропотуської сільської ради, Уманського району, Черкаської області, для сільськогосподарського призначення, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача адвокат Іванов І.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Зазначив, що його довірителька має право на спадкування, так як 28.07.2017 року рішенням суду було встановлено факт спільного проживання позивача з спадкодавцем. Пояснив, що позивач зверталась до нотаріуса для оформлення спадщини, однак нотаріус усно відмовив у вчиненні такої дії. Письмової відповіді нотаріус не надав.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов та доводи свого представника.

Представник відповідача Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. 18.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом Ропотуського сільського голови Затишняк О.В., в якому він просив позов задовольнити повністю та справу розглянути за відсутності їхнього представника.

З урахуванням думки позивача та її представника, а також позиції відповідача, викладеній у відзиві на позовну заяву, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 033929, виданого Ропутуською сільською радою 19.07.2002 року на підставі рішення сесії Ропотуської сільської ради № 2-9 від 26.06.2002 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,2827 га (кадастровий номер :03:000:1619), що розташована на території Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2017 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту смерті.

Листом за вих. № 02-12/269 від 26.12.2017 року Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області повідомлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебувала в користуванні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (А/ НОМЕР_1 №2 від 10.03.2009 року), за відсутності спадкоємців рішенням сесії сільської ради № 26-11-6/VІ від 14.06.2013 року, дана земельна ділянка була надана в оренду ОСОБА_3 терміном на 5 років. Іншою інформацією щодо наявності земельних ділянок що належали ОСОБА_2 , Ропотуська сільська рада не володіє.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач зверталася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , та їй усно було відмовлено у оформленні права на спадщину.

Зазначені доводи сторони позивача суд не може взяти до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутній будь-які докази звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та докази того, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, позивач в позовній заяві посилається на те, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому до матеріалів справи не додано доказів, які дійсно підтверджують факт та дату смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, а стороною позивача не надано суду доказів того, що позивач у визначеному законом порядку зверталась по питанню прийняття та оформлення спадщини і їй було відмовлено у вчиненні таких дій, у зв`язку з чим стороною позивача не доведено, що було порушено, невизнано права, свободи чи інтереси позивача, або ж вони кимось оспорювались, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 60, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у позові ОСОБА_1 до Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Уманський міськрайонний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 16 березня 2020 року.

Головуючий суддя О.В. Корман