ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2023/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), Купельського А.В., П`єнти І.В.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/15580/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2020 року (суддя Приступа Д.І.) про виправлення описки у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В Хмельницькому міськрайонному суді перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2020 року задоволено клопотання судового експерта Власюка В.В. та зобов`язано ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ судовому експерту ОСОБА_3 до об`єкта дослідження: житлового будинку та господарської споруди, за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,20 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:0346, за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:2787, за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2020 року виправлено описку в ухвалі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2020 року по цій справі № 686/15580/19 та ухвалено «Вказати в резолютивній частині ухвали вірне «Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання до 02 липня 2023 року».

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт вважає, що жодної описки, орфографічної, стилістичної, математичної чи будь-якої іншої ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 01 липня 2020 року не містила, а суд оскаржуваною ухвалою фактично виніс необґрунтоване та незаконне додаткове судове рішення. Апелянт вказує, що ухвала місцевого суду від 01 липня 2020 року не являється виконавчим документом і не підлягає примусовому виконанню, а тому підстав для винесення оскаржуваної ухвали про виправлення описки шляхом зазначення в ухвалі від 01 липня 2020 року, що вона може бути пред`явлена до примусового виконання до 02 липня 2023 року у суду не було. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 погоджується із оскаржуваною ухвалою суду та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. ОСОБА_2 вказує, що зазначення в ухвалі від 19 жовтня 2020 року про те, що «Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання до 02 липня 2023 року» жодним чином не змінює її зміст, а лише усуває неточність у резолютивній частині, яка впливає на можливість виконання судового рішення і тому, відсутність в ухвалі строку її пред`явлення до виконання є опискою, яка впливає на можливість виконання ухвали і без виправлення якої виконання ухвали є утрудненим. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2020 року є ухвалою про забезпечення доказів, яка виносилась за заявою про забезпечення доказів.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого остання вказала, що оскаржувана ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 19 жовтня 2020 року не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, оскільки ЦПК передбачено можливість оскарження саме ухвали про виправлення описки в рішенні суду, колегія суддів виходить із наступного.

Так, у статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Крім того, у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено положення, згідно з яким право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Зокрема, у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року, заява № 15123/03, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Аналіз правових позицій Конституційного Суду України, висловлених у рішеннях: від 27 січня 2010 року у справі № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року у справі № 12-рп/2010, від 08 липня 2010 року у справі № 18-рп/2010, від 02 листопада 2011 року у справі № 13-рп/2011, від 22 квітня 2014 року у справі № 4-рп/2014, свідчить, що при тлумаченні пунктів 2, 10, 12, 18, 28 частини першої статті 293 ЦПК України (у редакції, чинній станом 03 серпня 2017 року), суд враховував такі обставини: (а) зміст (особливість) процесуального рішення, що оскаржується; (б) стадію цивільного судочинства, що обумовлює процесуальну можливість особи поновити свої права виключно шляхом оскарження відповідної ухвали.

При цьому, Конституційний Суд України, зокрема, вказував, що: (1) «згідно з частиною другою статті 293 Кодексу заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Це положення слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Однак особливість ухвали про відмову у видачі дубліката виконавчого листа полягає в тому, що вона приймається на стадії виконання судового рішення і оскаржити її одночасно з оскарженням рішення суду неможливо, тому ця ухвала може бути оскаржена лише самостійно» (абзац 5 пункту 3.2. рішення від 27 січня 2010 року у справі № 3-рп/2010); (2) «особливістю ухвали про роз`яснення рішення суду або про відмову в роз`ясненні рішення суду є те, що суд може постановити її в будь-який час до настання обмежень, визначених у частині другій статті 221 ЦПК України, зокрема після набуття ним законної сили. Це виключає можливість оскарження такої ухвали разом з цим рішенням, тому вона може бути оскаржена самостійно» (абзац другий пункту 2.2. рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2010 року у справі № 18-рп/2010); (3) «[…] особливістю ухвал суду першої інстанції щодо внесення виправлень у рішення або відмови у внесенні виправлень є те, що суд може постановити їх у будь-який час, зокрема й після набрання рішенням законної сили. За цих умов такі ухвали суду першої інстанції фактично не можуть бути оскаржені разом із рішенням суду. Крім того, відсутність можливості апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову у внесенні виправлень у рішення окремо від рішення суду у випадку, якщо наявні у тексті судового рішення неточності (арифметичні помилки чи описки) стосуються істотних обставин, може ускладнити або навіть унеможливити виконання судового рішення» (пункт 2.3. рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 4-рп/2014); (4) «особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо» (абзац четвертий пункту 3.2. рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі № 13-рп/2011).

У статті 353 ЦПК України не міститься прямої заборони оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення описки у судовому рішенні (ухвалі).

Схожий по суті правовий висновок міститься також у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 61-42865сво18.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У зв`язку з наведеним, клопотання ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження до задоволення не підлягає.

Разом з тим, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та просила суд провести поділ спільної власності подружжя та: виділити в особисту власність ОСОБА_2 : в натурі Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 ; в натурі Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:0346; в натурі Ѕ частину стоматологічного кабінету по АДРЕСА_3 ; Ѕ частину будівельних матеріалів, елементів, конструкцій та робіт, що являють собою незавершене будівництво садового будинку, що розташований в межах Куражинської сільської ради Новоушицького району; Ѕ частину земельної ділянки, розташованої на території Куражинської сільської ради Новоушицького району, кадастровий номер :09:001:0751; в натурі Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:2787, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:004:0574, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; транспортний засіб марки LAND ROVER модель RANGE ROVER EVOQUE, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 ; гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 та стоматологічне обладнання, вартістю 1 687 950 грн. та виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 : в натурі Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 ; в натурі Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:0346; в натурі Ѕ частину стоматологічного кабінету по АДРЕСА_3 ; Ѕ частину будівельних матеріалів, елементів, конструкцій та робіт, що являють собою незавершене будівництво садового будинку, що розташований в межах Куражинської сільської ради Новоушицького району; Ѕ частину земельної ділянки, розташованої на території Куражинської сільської ради Новоушицького району, кадастровий номер :09:001:0751; в натурі Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:2787, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:004:0571, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; транспортний засіб марки SUZUKI модель SAMURAI, н.з. НОМЕР_3 ; гараж, що розташований за адресою: блок 17, бокс 53, гаражний масив по проспекту Миру, м.Хмельницький; прогулянкове судно ua 0108VL 2008 року побудови, зареєстроване в судновому реєстрі за №ІПС0108 від 12.11.2008 року; стоматологічне обладнання, вартістю 3 360 675 грн.; та у зв`язку із різницею у вартості майна стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці вартості майна подружжя у розмірі 1 672 725 грн. та компенсацію Ѕ частини вартості транспортного засобу LAND ROVER DICOVERY 3.0, н.з. НОМЕР_4 .

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом та після уточнення позовних вимог, просив суд провести поділ спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_1 в натурі в особисту приватну власність: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , масив «Отрадноє», з земельною ділянкою по якій він розташований; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :05:005:2787, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; Ѕ частину нежитлового приміщення (стоматологічного кабінету) за адресою: АДРЕСА_3 ; прогулянкове судно ua 0108 vl 2008 року побудови, зареєстроване в судновому реєстрі за №ІПС0108 від 12.11.2008 року; та ОСОБА_2 виділити в натурі в особисту приватну власність: квартиру АДРЕСА_7 ; паркувальне місце для автомобіля у будинку АДРЕСА_8 ; Ѕ частину стоматологічного кабінету за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:004:0571, що розташована по АДРЕСА_6 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_4 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_6 ; гараж, що розташований за адресою: блок 17, бокс 53, гаражний масив по АДРЕСА_9 ; гараж, що розташований за адресою: блок 18, бокс 22, масив «Я. Галана» по проспект Миру, м. Хмельницький; транспортний засіб марки LAND ROVER модель RANGE ROVER EVOQUE, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки SUZUKI модель SAMURAI, н.з. НОМЕР_3 та у зв`язку із різницею у вартості майна, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості виділеного майна у розмірі 125 500 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2020 року призначено у справі будівельно-технічну, земельно-технічну, оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Власюку В.В. На вирішення експерта поставлено наступні питання: 1. Яка ринкова вартість об`єктів нерухомого майна: 1.1. Стоматологічного кабінету, загальною площею 305, 3 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1; 1.2. Житлового будинку та господарської споруди, за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,20 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:0346; 1.3. Гаража, що розташований за адресою блок 18, бокс 22, масив «Я. Галана», АДРЕСА_9 ; 1.4. Гаража, що розташований за адресою АДРЕСА_10 ; 1.5. Квартири, загальною площею 86.5 кв.м., житловою площею 44.4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; 2. Яка ринкова вартість будівельних матеріалів, елементів, конструкцій та робіт, що являють собою незавершене будівництво садового будинку на земельній ділянці площею 0,9 га, що розташована на території в межах Куражинської сільської ради Новоушицького району, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер :09:001:0751 та яка ринкова зазначеної земельної ділянки. Який ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом об`єкта садового будинку на земельній ділянці площею 0,9 га, що розташована на території в межах Куражинської сільської ради Новоушицького району, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер :09:001:0751. 3. Визначити можливі варіанти поділу в натурі житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,20 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:0346, відповідно до часток співвласників (1/2 частина та 1/2 частина). 4. Визначити можливі варіанти поділу в натурі стоматологічного кабінету загальною площею 305,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, відповідно до часток співвласників (1/2 частина та 1/2 частина). 5. Які варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:2787, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250,відповідно до часток співвласників (1/2 частина та 1/2 частина) та вимог нормативно-правових актів?

11 червня 2020 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання судового експерта Власюка В.В., в якому останній просив забезпечити безперешкодний доступ до об`єктів дослідження житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0346, що розташовані за адресою; АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки кадастровий номер :05:005:2787, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належні умови праці під час проведення огляду 25.06.2020 о 14:00 (або призначити іншу дату проведення огляду про що експерта повідомити заздалегідь).

01 липня 2020 року ОСОБА_2 надіслала до суду клопотання, в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_1 представити об`єкти дослідження для огляду, забезпечити експертові безперешкодний доступ до досліджуваних об`єктів, забезпечити належні умови роботи експерта під час проведення обстеження - 14 липня 2020 року о 15 год 00 хв, щодо житлового будинку та господарської споруди за адресою: АДРЕСА_12 ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:0346 за адресою: АДРЕСА_12 ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:2787 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2020 року задоволено клопотання судового експерта Власюка В.В. Зобов`язано ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ судовому експерту ОСОБА_3 до об`єкта дослідження: житлового будинку та господарської споруди, за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,20 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:0346, за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:005:2787, за адресою: АДРЕСА_2 .

19 жовтня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, посилаючись на те, що в резолютивній частині ухвали цього ж суду від 01 липня 2020 року помилково не зазначено термін пред`явлення до примусового виконання вказаної ухвали з власної ініціативи виправив описку, де в резолютивній частині ухвали від 01 липня 2020 року вказав «Вважати в резолютивній частині ухвали вірне: «Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання до 02 липня 2023 року».

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів тощо.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду , що викладений в постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 369/5502/14-ц.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З врахуванням вищезазначених норм процесуального закону доповнення резолютивної частини ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 01 липня 2020 року щодо зобов`язання ОСОБА_1 надати доступ судовому експерту Власюку В.В. до об`єкту дослідження з посиланням на те, що ця ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання до 02 липня 2023 року не є виправленням описки у розумінні положень ч. 1 ст. 269 ЦПК України. І таке доповнення апеляційний суд розцінює як зміна змісту судового рішення, що виходить за межі повноважень суду.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а відтак підлягає скасування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України питання щодо понесених ОСОБА_1 судових витрат за подання апеляційної скарги має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору (п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2020 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

А.В. Купельський

І.В. П`єнта