Справа № 950/1137/20
Номер провадження 2/950/410/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

при секретарі Радковській О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є його батьками. За рішенням суду від 10.11.2006 року шлюб між ними розірвано, він залишився проживати з матір`ю, яка з листопада 2006 року отримувала аліменти від батька на його утримання.

З 2015 року мати припинила займатися його вихованням за забезпеченням, а аліменти, які батько сплачує на його утримання витрачає на свої особисті потреби.

Так як батьки не займаються його вихованням та утриманням він звернувся до суду і просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього; звільнити ОСОБА_3 від сплати аліментів на його утримання на користь ОСОБА_2 з моменту звернення до суду; стягнути з ОСОБА_3 на аліменти на його утримання в розмірі ј частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання у розмірі ј частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду.

Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, а в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила.

В зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З паспорта, витягу, картки, свідоцтв, довідки, акту, висновку (а.с. 7-11, 17, 33, 39-40), досліджених в судовому засіданні вбачається, що від зареєстрованого шлюбу у відповідачів народився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 . Умови проживання задовільні.

З свідоцтва (а.с.12), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що шлюб між відповідачами було розірвано 10.11.2003 року, актовий запис № 64.

З виконавчого листа (а.с.13), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що з ОСОБА_3 на утримання позивача на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 13 жовтня 2006 року по теперішній час.

З довідок (а.с. 14, 16), досліджених в судовому засіданні вбачається, що з 2015 року ОСОБА_5 фактично не проживає за адресою реєстрації по АДРЕСА_1 , вихованням сина не займається, матеріальної допомоги не надає. Вихованням та матеріальним забезпеченням позивача з 2015 року займається його бабуся ОСОБА_6 . Даний факт підтверджують сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З довідки (а.с.15), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що позивач закінчив 9 класів Лебединської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7. За час навчання в даній школі його батьки не брали участі у його вихованні, а саме: не відвідували школи, не приймали участі у батьківських зборах, не спілкувалися з директором та учителями школи, не з`являлися на ремонт класу, а також не цікавились його шкільним життям у класного керівника. Його вихованням займалася бабуся.

З постанови (.а.с. 18), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 22.06.2020 року ОСОБА_9 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків.

З рішення та висновку (а.с. 30-32), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 18.08.2020 року виконавчим комітетом Лебединської міьскради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1 .

З акту, повідомлень, подання, висновку (а.с. 33-40), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 має дітей ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких також неналежно виконує батьківські обов`язки, в зв`язку з чим сім`я опинилась в складних життєвих обставинах.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є його батьками. За рішенням суду від 10.11.2006 року шлюб між ними було розірвано, він залишився проживати з матір`ю, яка з листопада 2006 року отримувала аліменти від батька на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 .

З 2015 року участі у вихованні сина ОСОБА_9 не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Аліменти, які батько сплачує на його утримання витрачає на свої особисті потреби. Позивач знаходиться на повному утриманні та вихованні баби ОСОБА_6 .

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи та не було оспорено в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України дитина яка досягла чотирнадцяти років має право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав.

Згідно вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно вимог ст. ст. 180-183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданніне були спростовані доводи позивача про те, що відповідачі зобов`язані створювати належні умови для нормального фізичного та розумового розвитку дітей, піклуватися про їх добробут. ОСОБА_2 належних умов для проживання сина не створила, не піклується про його утримання та розвиток.

Обставини, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог не були спростовані відповідачами і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд враховує те, що позивач підтримує свої вимоги, відповідач ОСОБА_3 та третя особа, які беруть участь в справі не заперечують проти їх задоволення, що ОСОБА_2 зобов`язана створювати належні умови для нормального фізичного та розумового розвитку сина, піклуватися про його добробут, проте не підтримує зв`язку з сином, не цікавиться його життям та здоров`ям, матеріальної допомоги не надає, а тому суд вважає необхідним позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягн6ення аліментів задовільнити в повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 164, ч. 2 ст. 166, ст.ст. 167, 180-183, 247-248 СК України, ст.ст. 17, 25 Закону України «Про охорону дитинства»,;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовільнити.

Позбавити ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Звільнити ОСОБА_3 від сплати аліментів на ОСОБА_1 утримання на користь ОСОБА_2 , починаючи з 07.07.2020 року відповідно виконавчого листа № 2-705/2006, виданого 05.12.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 07.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 07.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя В. А. Стеценко