ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1977/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/3294/20 Категорія: на ухвалу Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Карпенко О. В., Бородійчука В.Г.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Виконавчий комітет Уманської міської ради;

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Годік Л.С. в Уманському міськрайонному суді Черкаської області 17.11. 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

28 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Подана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, щовін звернувся до відповідача - Виконавчого комітету Уманської міської ради із запитом про надання публічної інформації. Зокрема, позивачем запитувалася наступна інформація : надати інформацію про наявність на території м. Умань вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації.

У позовній заяві позивачем вказано, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.06. 2020 року у справі № 580/1519/20, визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Уманської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 публічної інформації на запит від 06.04. 2020 року в частині недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит.

Визнано протиправними дії виконавчого комітету Уманської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 згідно із запитом від 06.04. 2020 року запитуваної інформації про наявність на території м. Умань вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зобов`язано виконавчий комітет Уманської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалася згідно із запитом на отримання публічної інформації від 06.04. 2020 року про наявність на території м. Умань вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач посилається у позовній заяві, що протиправними діями Виконавчого комітету Уманської міської ради йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій.

Порушення прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій.

Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що задана шкода спричинила у позивача ОСОБА_1 негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Внаслідок протиправних дій відповідача було порушено стан душевної рівноваги позивача, для відновлення якого позивачу доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям.

Позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві вказано, що внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з якими позивач змушений додатково пояснювати, чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Все це завдало позивачеві страждань, як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок.

Позивач ОСОБА_1 посилається на вимоги ч. 1 ст. 23 ЦК України, якою передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При розрахунку моральної шкоди позивач вказує, що відповідач повинен був надати інформацію в квітні 2020 року, а станом на серпень 2020 року минуло 5 місяців, а за кожен місяць порушеного права на соціальний захист позивач оцінив у розмірі мінімальної заробітної плати, тому розмір моральної шкоди позивачем визначено у сумі 23 615 грн. ( 4 723 грн. х 5 місяців).

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача Виконавчого комітету Уманської міської ради на користь позивача моральну шкоду у сумі 23 615 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди залишено без руху, оскільки суд вказав, що у позові відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, а також позивачем не додано копії позовної заяви для відповідача. Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу виходив із того, що оскільки позивачем не були усунуті недоліки, згідно ухвали суду від 10 листопада 2020 року про залишення позовної заяви без руху, а тому суд на підставі вимог ст. 185 ЦПК України дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивач ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, яка надійшла до Черкаського апеляційного суду, та була зареєстрована 17 листопада 2020 року Вх. № 11876/20 Вх. Подана апеляційна скарга містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що на виконання ухвали суду першої інстанції від 10.11. 2020 року про залишення без руху позовної заяви, скаржником подана заява про усунення недоліків із поясненням передчасності винесення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху.

ОСОБА_1 у скарзі вказує, що в ухвалі суду першої інстанції від 17 листопада 2020 року було вказано, що на даний час Єдина судова інформаційно - телекомунікаційна система роботу не розпочала, а тому всі документи повинні бути подані до суду в паперовому вигляді. Скаржник вважає, що таке рішення суду першої інстанції про повернення йому позовної заяви прийнято передчасно та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник посилається на наказ ДСА № 247 від 01.06.2020 року « Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет», в якому зазначено, що наказано запровадити з 1 червня 2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми « Електронний суд» та « Електронний кабінет» у всіх місцевих та апеляційних судах України ( крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду( пілотні суди).

Відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми « Електронний суд» та відповідно права особи на подання процесуальних документів через підсистему в електронній формі.

ОСОБА_1 у скарзі зазначено, що ухвала суду підлягає скасуванню з таких підстав: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалах суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевказаного, скаржник просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2020 року скасувати, призначити справу до розгляду у суді першої інстанції.

Відзиву на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу позивача не надано.

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частин 1 ,2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди. Подана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд» ( а. с. 1 15).

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки в позові відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, а також позивачем не надано копії позовної заяви для відповідача ( а. с. 19).

13 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 надіслав заяву про усунення недоліків. Подана заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд» ( а. с. 21 26).

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу ( а. с. 29 30).

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції послався на те, що оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система роботу не розпочала, а тому всі документи повинні бути подані до суду в паперовому вигляді. Суд вказав, оскільки позовна заява подана в електронній формі, проте Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонує, тому у суду відсутні технічні можливості прийняття позовної заяви до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з частинами 5,6 статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Отже, надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через Електронний кабінет.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 15 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система.

Разом з тим, згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) «Єдина судова інформаційна (автоматизована) система», «автоматизована система» у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами «Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система» у відповідному відмінку.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У пункті 15.15 ч. 1 розділу ХІІІ ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб - порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.

У подальшому, у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Разом з тим, наказом ДСА України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми «Електронний суд» ( Положення № 30).

Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.

Проаналізувавши вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне вказати, що є всі підстави вважати, що із 22 грудня 2018 року отримані всіма місцевими та апеляційними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

Зокрема, відповідно до пункту 14 розділу XI Положення № 30 всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Отже, відповідно до пункту 1 Розділу ХІ Положення № 30 з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд». Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи (п. 2 Положення № 30).

Електронний кабінет - захищений веб-сервіс, за допомогою якого забезпечується взаємодія авторизованого користувача з автоматизованою системою документообігу суду у режимі реального часу. Порядок реєстрації та роботи з електронним кабінетом встановлюється адміністратором (п. 15 ч.1 Розділу ІІ Положення № 30).

Згідно з вимогами розділу XI Положення № 30 обмін процесуальними документами в електронній формі повинен здійснюватися з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які вони мають створити в підсистемі «Електронний суд», розміщеній за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua.

Таким чином, відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми «Електронний суд» та відповідно, права особи на подання процесуальних документів через цю підсистему в електронній формі.

Апеляційний суд вважає, що на момент звернення до суду із позовною заявою в усіх місцевих та апеляційних судах, включаючи Уманський міськрайонний суд Черкаської області, було запроваджено підсистему «Електронний суд» у тестовому режимі, позовну заяву було подано через підсистему «Електронний суд» через Електронний кабінет, а тому Уманський міськрайонний суд Черкаської області дійшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви особі, яка її подала на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Отже, доводи скаржника в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що, залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції володів інформацією, що подана позовна заява позивачем до суду була подана саме через систему « Електронний суд».

Враховуючи вище викладене, колегія судді апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до постановлення ухвали з порушенням вимог процесуального права, що в силу ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції лише щодо безпідставного повернення позову позивачу, тому підлягають частковому задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права, то ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи для продовження розгляду.

Однак, безпідставними та необґрунтованими є посилання скаржника на порушення судом вимог щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в ухвалах суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, оскільки скаржник формально перерахував всі підстави, визначені ст. 376 ЦПК України, не вказавши в чому саме полягають вказані порушення суду. Такі підстави взагалі відсутні, оскільки судом не розглядався позов по суті заявлених вимог, тому такі доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними, оскільки оскаржується лише процесуальна ухвала суду щодо повернення позовної заяви.

Щодо окремої вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка міститься у прохальній частині апеляційної скарги про призначення справи до розгляду у суді першої інстанції, то колегія суддів апеляційного суду звертає увагу скаржника, що дана вимога є безпідставною, оскільки такі вимоги не можуть ставитися суду апеляційної інстанції та не узгоджуються із вимогами цивільного процесуального законодавства щодо повноважень суду апеляційної інстанції, які визначено у ст. 374 ЦПК України. Суд першої інстанції вирішує питання щодо призначення справи до розгляду на певну дату та час.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2020 року слід скасувати у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, а матеріали даної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2020 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди - скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про відшкодування моральної шкоди направити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О. В. Карпенко

В.Г. Бородійчук