Справа № 311/3871/20
Провадження № 2/311/1288/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 грудня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища,

В С Т А Н О В И В :

До Василівського районного суду надійшов позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в якому позивач вказав наступне.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області було встановлено, що 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 , на території Василівського району Запорізької області у лісосмузі, неподалік міста Василівка, здійснив незаконне знесення дерева породи дуб діаметром у корі біля шийки кореня 83 см.

За фактом порушення природоохоронного законодавства було складено протокол про адміністративне правопорушення № 010299 від 27 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1

Постановою від 30 вересня 2019 року № 001187/02/06 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення за ст.65-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 765 грн. 00 коп.

Результатом такої протиправної поведінки та порушення природоохоронного законодавства України стало спричинення державі шкоди у розмірі 26 008,01 грн. Розрахунок шкоди здійснено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 26 008 грн. 01 коп., а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, відзиву на позов суду не надав.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши надані позивачем документи і матеріали на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.56 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади можуть звертатися до суду із заявами про захист державних інтересів та брати участь у цих справах.

Судом встановлено, що 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 на території Василівського району Запорізької області у лісосмузі, неподалік міста Василівка здійснив незаконне знесення дерева породи дуб діаметром у корі біля шийки кореня 83 см.

За фактом порушення природоохоронного законодавства було складено протокол про адміністративне правопорушення № 010299 від 27 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 (а.с.12).

Постановою від 30 вересня 2019 року № 001187/02/06 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення за ст.65-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 765 грн. 00 коп. (а.с.15). Постанова суду набрала законної сили 10 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок порушення природоохоронного законодавства незаконними діями ОСОБА_1 державі було заподіяно шкоду.

Згідно наданого позивачем розрахунку шкоди, завданої державі внаслідок незаконного знесення дерева породи дуб на території Василівського району, поблизу міста Василівка ОСОБА_1 , складеного 30 вересня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Гончаровим І. (а.с.11) вбачається, що розрахунок здійснено відповідно до Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665, загальний розмір шкоди, завданої протиправними діями відповідача ОСОБА_1 , внаслідок порушення ним природоохоронного законодавства, становить 26 008,01 грн. (а.с.11).

Даний розрахунок відповідачем ОСОБА_1 не спростовано та контррозрахунок відповідачем суду не надано.

На теперішній час шкода, яка була заподіяна державі відповідачем ОСОБА_1 , не відшкодована.

Стаття 7 Лісового кодексу України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

Статтею 67 Лісового кодексу України передбачено, що у порядку спеціального використання лісових ресурсів на виділеній земельній ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток.

Відповідно до статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Статтею 105 Лісового Кодексу України визначено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 Лісового кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» встановлено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Згідно з частиною другою статті 24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, згідно зі статтею 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в тому числі лісового) законодавства у вигляді обов`язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

В даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом абзацу 1 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної безпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Схожий за змістом правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №917/19/18.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки шкода, заподіяна державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, відповідачем ОСОБА_1 до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, а тому підлягає стягненню з нього в судовому порядку на користь Василівської міської ради Василівського району Запорізької області.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням № 477 від 12 листопада 2020 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.9).

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 82, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави в особі Василівської міської ради Запорізької області (отримувач: УК у Василівському районі/Василівка рахунок UA008045, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , код бюджетної класифікації 24062100) шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 26 008 (двадцять шість тисяч вісім) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (отримувач: Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, рахунок UA0081154, , банк отримувача Державна казначейська служба м.Київ) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко