Номер провадження 2-о/756/906/20
У Х В А Л А

21 грудня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Банасько І.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , - про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Швеця В.Ю. звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт розірвання шлюбу, а саме: шлюб, зареєстрований 01.11.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №2252, що укладений між громадянином Японії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвано 03.04.2008.

У якості заінтересованих осіб заявником зазначено: Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) та ОСОБА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 є громадянином Японії та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України заявник не виконала вимог, які ставляться до заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно із п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27.06.2008 №1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Японія з 28.05.1970, а Україна - з 19.10.2000 ратифікували Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 7 Конвенції про вручення формуляр обов`язково складається французькою чи англійською мовою чи мовою запитуваної держави, а в разі заповнення українською мовою - обов`язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, заінтересована особа у справі ОСОБА_3 має постійне місце проживання на території Японії.

Разом з тим, подана заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки відсутній завірений переклад заяви з додатками на іноземну мову, що визначена статтею 7 Конвенції.

За таких обставин, справа не може бути прийнята до провадження і заявнику необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) (місцезнаходження: 40003, м. Суми, вул. Нерасима Кондратьєва, 28; ), ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), - про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.М. Банасько