Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., представника позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що є матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.01.2019 року з неї на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_6 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 26.12.2018 року. На теперішній час син ОСОБА_6 мешкає з батьком, тобто відповідачем, а дочка від попереднього шлюбу ОСОБА_7 проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, а відтак щомісячна сплата аліментів у вказаному розмірі ставить позивачку та її старшу дитину у тяжке матеріальне становище та не є справедливим по відношенню до обох дітей. Просила зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнувши з неї на користь відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам, передбаченим ст.182 Сімейного кодексу України.

Представник Служби у справах дітей Маріупольської міської ради Красильникова Н.В., яка є начальником вказаної служби, у судове засідання не з`явилась, надіслала лист щодо виключення з кола третіх осіб, оскільки їх участь у судових справах вказаної категорії законом не передбачено.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, за участю її представника ОСОБА_1 .

Представник позивачки ОСОБА_1 , яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 03.10.2019 року та ордеру від 18.10.2019 року, у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що позивачка проживає разом з дочкою та співмешканцем, утримує дитину. На теперішній момент неофіційно працевлаштована кур`єром, її дохід складає біля 6000 грн. на місяць. Погасила 20000 грн. заборгованості по аліментам. Дочці сімнадцятий рік, витрати на неї збільшились, тому вважає, що зменшення розміру з 1/4 частки до 1/6 частки буде справедливим по відношенню до обох дітей.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки не погоджуються з доводами позивачки, вважає, що зменшення судом розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 згідно із позовними вимогами позивачки не буде відповідати інтересам дитини. Також пояснив, що ОСОБА_6 постійно проживає з ним, мати його вихованням не займається, додаткових витрат на сина не здійснює, досягненнями у школі не цікавиться. На теперішній момент він вдруге одружений, є єдиними годувальником у сім`ї , оскільки дружина перебуває у декретній відпустці, ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилась трійня. Крім того, з ними проживають троє дітей від першого шлюбу дружини. Вважає, що заявлений позивачкою позов є несправедливим, оскільки його дохід, як водія служби таксі є нестабільним, в той час як позивачка щомісячно аліменти не сплачує та постійно має заборгованість.

Суд, заслухавши думку учасників по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Стаття 183 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька (матері).

Так, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 20.10.2009 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розірвано 24.04.2009 року. Після реєстрації розірвання щлюбу ОСОБА_9 залишено прізвище « ОСОБА_10 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.03.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.12.2009 року ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_9 в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1016. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - ОСОБА_11 .

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12.12.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.01.2019 року, який набрав законної сили, з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_5 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи утримання з 26.12.2018 року.

Згідно паспорту громадянина України серія НОМЕР_6 , виданого 09.12.2009 року Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 з 22.04.2020 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За довідкою про реєстрацію місця проживання особи №02-141-2584 від 08.10.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, відповідно до листа Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради Донецької області №25.2-47406-25.4.1 від 25.08.2020 року, за обоюдною домовленістю із батьком дочки ОСОБА_8 та його батьками, ОСОБА_4 мешкала в родині батька, хоча мати з донькою спілкувалась та допомагала їй матеріально. З 2018 року ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_4 . Дану інформацію підтвердила представникові Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради Донецької області й сама неповнолітня ОСОБА_4 .

Аналогічні відомості щодо проживання містяться у довідці про склад сім`ї №286 від 18.08.2020 року та акті про фактичне проживання №184/285 від 18.08.2020 року.

Отже, встановлено, що на момент прийняття судом рішення, дочка проживає з матір`ю, тобто остання, виконуючи свої батьківські обов`язки, несе витрати на другу дитину, піклується про неї. В той час, як аліменти стягнуті на утримання сина складають 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно.

У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно усталеної судової практики розмір стягуваних аліментів на утримання двох дітей складає 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи, що позивачка має на утриманні ще одну дитину, яка на момент прийняття судом рішення ще не досягла повноліття, офіційно не працевлаштована, має мінливий дохід, що є підставою для перегляду розміру аліментів, які стягуються з неї на користь відповідача, а тому на думку суду, попередній розмір стягуваних аліментів слід зменшити.

З урахуванням вказаного, а також того, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати своїх дітей та забезпечувати щонайменше їм прожитковий мінімум для сталого розвитку та існування, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та зменшити розмір стягуваних з неї аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2009 р.н., з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позиції відповідача про проживання ОСОБА_4 з бабусею, яка її й утримує, то вона спростована встановленими та вищенаведеними доказами. При цьому самим відповідачем будь-яких доказів, які б переконали суд відмовити у задоволенні позову, не надано.

Керуючись ст.ст.12, 76-81, 89, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180-183, 192 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 січня 2019 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_5 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини її заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частину її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання рішенням законної сили.

Судовий наказ №264/7362/18 (№2-н/264/37/2019) про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_5 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи утримання з 26.12.2018 року, виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області - відкликати.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.12.2020 року.

Суддя: Т.В. Пустовойт