Справа № 301/71/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Джуги С. Д,, Куштана Б. П.

з участю секретаря Микуляк Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 24 березня 2020 року, ухвалене суддею Марковичем І. І., по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до виконкому Іршавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред`явили позов до виконкому Іршавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно спадкодавця, що складається з житлового будинку та надвірних споруд в АДРЕСА_1 , яке належало померлому на праві власності на підставі відомостей погосподарської книги від 14 липня 1989 року №133.

13 червня 2012 року спадкодавцем на випадок своєї смерті складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. за реєстраційним номером № 989. Відповідно до змісту заповіту спадкоємцями майна померлого є позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/4 у рівних частках кожному.

Спадкоємці прийняли спадщину та у встановленому статтею 1270 цього Кодексу порядку із заявами про відмову від неї не зверталися. Отже, спадкоємці прийняли спадщину у порядку та спосіб, передбачений положеннями ст. 1268 ЦПК.

Інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадкове майно чи її обов`язкову частку немає, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після смерті чоловіка проживала одна за вищевказаною адресою, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та була бездітною.

З часу смерті заповідача, спадкоємцями по заповіту вчинялися дії щодо управління та володіння спадковим будинком, прилежною земельною ділянкою, оскільки безперервно здійснювався догляд та облаштування домоволодіння.

Звернувшись до приватного нотаріуса з питань оформлення спадщини позивачам було відмовлено у відкритті спадкової справи, а також видачі документів на спадщину з підстав відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем. Водночас роз`яснено про необхідність звернення до суду у даній справі на захист прав та законних інтересів спадкоємців.

За цих обставин позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно (житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами в с. Лоза Іршавського району) в порядку спадкування за заповітом по 1/4 у рівних частках кожному (а.с.1-2).

Рішенням Іршавського районного суду від 24 березня 2020 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, яке складається з

житлового будинку та належними до нього надвірними спорудами в АДРЕСА_2 у рівних частках кожному (а.с.46-48).

На це рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що він участі в справі не брав, при цьому вирішено питання про належні йому спадкові права та інтереси. Жінка спадкодавця ОСОБА_8 , на день смерті свого чоловіка була непрацездатною та мала право на обов`язкову долю. Далі, ОСОБА_8 , на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла апелянту ОСОБА_1 . У свою чергу ОСОБА_1 спадщину прийняв у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , збудований подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час шлюбу за спільні кошти, а тому є їх спільною сумісною власністю, а отже їх частки є рівними. Крім того, доказів прийняття спадщини позивачами не додано. На день смерті ОСОБА_6 у спадковому будинку проживала його жінка ОСОБА_8 . Позивачі не подавали заяви до нотаріуса щодо прийняття спадщини, спадкова справа після смерті ОСОБА_6 взагалі не відкривалася. На спадковий будинок у 1989 році був виданий правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок та проведена його державна реєстрація. Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що Іршавська міська рада повідомила, що 03 лютого 2020 року відкрито провадження у справі № 301/172/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , Іршавської міської ОТГ про визнання права власності на спадкове майно, предметом якої також є житловий будинок в АДРЕСА_1 . Однак, місцевий суд не залучив апелянта ОСОБА_1 до участі в справі як спадкоємця за заповітом, чим порушив його спадкові права. При цьому у справі № 301/172/20 позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залучені в якості співвідповідачів та 02.04.2020 року вони подали до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно в порядку заповіту і цей зустрічний позов у справі № 301/172/20 прийнятий судом до провадження. Таким чином, суд першої інстанції не звернувся до нотаріуса із запитом про відкриття спадкових справ після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та не визначився з колом спадкоємців, а також вирішив права та інтереси апелянта ОСОБА_1 як особи, яка також має право на майно, що є предметом даного позову. У зв`язку з цим апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.52-57).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Азарова І. В. скаргу підтримала та просила задовольнити.

Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином. Від позивачки ОСОБА_2 надійшло електронне звернення про відкладення розгляду справи у зв`язку із проходженням діагностування за підозрою на ОСОБА_11 , а від представника позивачів ОСОБА_12 електронне звернення про перебування на лікуванні за станом здоров`я. З цього приводу колегія суддів констатує, що справа призначалася до розгляду неодноразово, а вказані причини неявки визнані судом неповажними, оскільки до електронних звернень не було додано доказів причин неявки до суду (довідка про проходження тестування, лікарняний лист). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Сторонами є особи, які є учасниками спірного правовідношення. Однак, можливі випадки, коли матеріально-правові відносини між сторонами відсутні, зокрема, коли позивач не має права вимоги або відповідач у даній справі не має відповідного обов`язку перед позивачем (неналежність сторони). Суд зобов`язаний розглядати і цей спір, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство не вимагає з`ясування наявності матеріальних правовідносин між сторонами при пред`явленні позову. Лише під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Водночас, залучення співвідповідача або заміна неналежного відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції можливе тільки за клопотанням позивача (стаття 51 ЦПК України).

Отже, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав. Позивач першим з`являється у справі, тому він має певні переваги порівняно із стороною, яка захищається (відповідачем). Позивач має можливість вибору: 1) способу порушення справи (самостійно чи через інших осіб); 2) відповідача; 3) часу для пред`явлення позову; 4) підсудності; 5) підстав та предмету позову, а отже, і меж судового розгляду.

Відповідач - це особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає, до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у позові відмовляє.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред`явили позов про визнання права власності на спадкове майно. В якості відповідача вказали виконком Іршавської міської ради. Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років помер ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно спадкодавця, що складається з житлового будинку та надвірних споруд в АДРЕСА_1 , яке належало померлому на праві власності на підставі відомостей погосподарської книги від 14 липня 1989 року №133. 13 червня 2012 року спадкодавцем на випадок своєї смерті складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. за реєстраційним номером № 989. Відповідно до змісту заповіту спадкоємцями майна померлого є позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/4 у рівних частках кожному. При цьому позивачі вказали, що інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадкове майно чи її обов`язкову частку немає, оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після смерті чоловіка проживала одна за вищевказаною адресою, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та була бездітною. У відкритті спадкової справи та видачі документів на спадщину позивачам було відмовлено з підстав відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем та роз`яснено можливість звернення до суду.

Справа розглянута, а рішення ухвалено за відсутності позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також відсутності відповідача виконкому Іршавської міської ради. На це рішення подано апеляційну скаргу особою, яка участі в справі не брала. Цією особою є ОСОБА_1 , який вказує на те, що вирішено питання про належні йому спадкові права та інтереси. Жінка спадкодавця ОСОБА_8 , на день смерті свого чоловіка була непрацездатною та мала право на обов`язкову долю. Далі, ОСОБА_8 , на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла апелянту ОСОБА_1 . У свою чергу ОСОБА_1 спадщину прийняв у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , збудований подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час шлюбу за спільні кошти, а тому є їх спільною сумісною власністю, а отже їх частки є рівними. На день смерті ОСОБА_6 у спадковому будинку проживала його жінка ОСОБА_8 . Позивачі не подавали заяви до нотаріуса щодо прийняття спадщини, спадкова справа після смерті ОСОБА_6 взагалі не відкривалася. На спадковий будинок у 1989 році був виданий правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок та проведена його державна реєстрація.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, усі обставини справи не встановив, та позбавив апелянта ОСОБА_1 можливості бути стороною у справі та на принципах змагальності доводити свою правоту.

Крім того, 03 лютого 2020 року відкрито провадження у іншій цивільній справі № 301/172/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , Іршавської міської ОТГ про визнання права власності на спадкове майно, предметом якої також є житловий будинок в АДРЕСА_1 . При цьому у справі № 301/172/20 позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залучені в якості співвідповідачів та 02.04.2020 року вони подали до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно в порядку заповіту і цей зустрічний позов у справі № 301/172/20 прийнятий судом до провадження.

З цього слідує, що суд першої інстанції із запитом до нотаріуса про відкриття спадкових справ після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не звертався, з колом спадкоємців не визначився, вирішив питання про права та інтереси особи (апелянта ОСОБА_1 ), яка також претендує на майно, що є предметом даного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

В даному випадку колегія суддів констатує, що суд першої інстанцій прийняв рішення про права та обов`язки ОСОБА_1 , який не був залучений до участі у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до виконкому Іршавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Вказане процесуальне порушення є суттєвим, оскільки зачіпає основоположні принципи цивільного судочинства, серед яких змагальність, диспозитивність, здійснення правосуддя лише судом, рівноправність сторін та гласність.

Водночас, вказане порушення не може бути усунуте в апеляційному суді, оскільки сторони мають право на розгляд їх справи в суді першої інстанції. Зацікавлені особи в таких випадках доводять лише факт наявності у справі цього процесуального порушення, без необхідності доводити їх вплив на правильність висновків суду.

За цих обставин рішення місцевого суду підлягає скасуванню з відмовою у позові, оскільки апеляційний суд не може підміняти собою суд першої інстанції, адже в інакшому випадку учасники процесу були б позбавлені повноцінного захисту своїх прав у суді першої інстанції з його правами та обов`язками, процедурою розгляду справи в суді першої інстанції та можливістю апеляційного оскарження ухваленого судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду від 24 березня 2020 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до виконкому Іршавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2020 року.

Головуючий:

Судді: