Провадження № 2/225/631/2020
Справа № 225/2786/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

головуючої судді - Соляник А.А.,

при секретарі - Черниковій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Московчук Анатолія Миколайовича (адреса робочого місця: провулок Гетьмана Сагайдачного, буд. 7, м. Кам`янське, Дніпропетровська область), який діє в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіальної громади міста Моспине в особі Моспинської міської ради (юридична адреса: вул. Кооперативна, буд. 22, м. Моспине, Донецька область, ) про визнання права власності у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року представник позивача адвокат Московчук Анатолій Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 80 років померла мати позивача ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території України, у місті Моспине, Пролетарського району м. Донецька.

Донька померлої (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) в шлюбі, ОСОБА_1 , на підставі рішення суду, встановила факт смерті померлої на тимчасово окупованій території України, та в цей же день отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яке було видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ще за свого життя, ОСОБА_2 склала заповіт на користь своєї доньки, згідно якого спадкодавець заповідав ОСОБА_1 1/2 частку належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 . 24 лютого 2016року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Окатої Людмили Григорівни, з заявою про прийняття спадщини, після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та нотаріус, в той же день за заявою спадкоємця завела спадкову справу.

Після заведення нотаріусом спадкової справи, позивач почала збирати документи необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину. Зібравши всі які були в наявності у позивача документи, вона через свого представника звернулася до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , що було обумовлено тим, що приватний нотаріус Оката Л.Г. припинила свою діяльність.

Спадковим майном спадкодавця є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори на заяву представника спадкоємця, 12 листопада 2019року винесла Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з тих підстав, що нотаріусу не були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно спадкодавця.

Дійсно, позивач не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру тому, що вони зберігалися у її матері, безпосередньо за адресою за якою вона мешкала до дня своєї смерті, тобто в АДРЕСА_2 .

Правовстановлюючими документами на квартиру спадкодавця є - свідоцтво про право власності на підставі приватизації №1315 від 21.10.201 Ороку, виданого Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради, згідно якого спадкодавцю належить !4 частина квартири, та Свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 1-1399 видане 26.12.2012року Третьою донецькою державною нотаріальною конторою, згідно якого спадкодавцю належить інша 1/2 частка квартири.

Після окупації частини Донецької області на якій залишилася ОСОБА_2 , позивач не мала можливості потрапити до матері на тимчасово окуповану територію ні при її житті, ні по теперішній час. Отримати дублікати правовстановлюючих документів на квартиру спадкодавця є не можливим, тому що органи державної влади України на тимчасово окупованій території не діють.

Таким чином в позові ставиться питання про визнання за позивачем в судовому порядку права власності на спадкове майно.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. У зазначеній заяві наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував щодо винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належно.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно серії НОМЕР_2 Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року, позивач по справі ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) є донькою ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 24 листопада 2010 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 26 серпня 1976 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис №1206, у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що складено відповідний актовий запис № 288 від 24.02.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9, 10).

За життя, ОСОБА_2 склала заповіт на користь своєї доньки, згідно якого спадкодавець заповідав ОСОБА_1 1/2 частку належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 . 24 лютого 2016 року,що підтверджується копією заповіту, зареєстрованого державним нотаріусом Третьої донецької державної нотаріальної контори Яценко В.А. за №3-942 від 30 серпня 2011 року (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частку належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17)

24 лютого 2016року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Окатої Людмили Григорівни, з заявою про прийняття спадщини, після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим нотаріус, в той же день за заявою спадкоємця завела спадкову справу, що підтверджено копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43067520 від 24.02.2016 (а.с.13)

Зібравши всі які були в наявності у позивача документи, вона через свого представника звернулася до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , що було обумовлено тим, що приватний нотаріус Оката Л.Г. припинила свою діяльність.

Нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори на заяву представника спадкоємця, 12 листопада 2019року винесла Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з тих підстав, що нотаріусу не були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно спадкодавця. (а.с. 14)

Позивач не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру з причин того, що вони зберігалися у її матері, безпосередньо за адресою за якою вона мешкала до дня своєї смерті, тобто в АДРЕСА_2 .

Правовстановлюючими документами на квартиру спадкодавця є - свідоцтво про право власності на підставі приватизації №1315 від 21.10.201 Ороку, виданого Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради, згідно якого спадкодавцю належить !4 частина квартири, та Свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 1-1399 видане 26.12.2012року Третьою донецькою державною нотаріальною конторою, згідно якого спадкодавцю належить інша 1/2 частка квартири.

Після окупації частини Донецької області на якій залишилася ОСОБА_2 , позивач не мала можливості потрапити до матері на тимчасово окуповану територію ні при її житті, ні по теперішній час. Отримати дублікати правовстановлюючих документів на квартиру спадкодавця є не можливим, тому що органи державної влади України на тимчасово окупованій території не діють., у зв`язку з викладеним позивач через представника вимушена звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.23 роз`яснень Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців , які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що всі архівні документи як органу нотаріату, так і органу приватизації, залишилися на тимчасово окупованій території, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 76-83, 89 ЦПК України, ст. 328, 375, 376, 1261, 1268, 1269 ЦК України, Постановою пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивача адвоката Московчук Анатолія Миколайовича (адреса робочого місця: провулок Гетьмана Сагайдачного, буд. 7, м. Кам`янське, Дніпропетровська область), який діє в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіальної громади міста Моспине в особі Моспинської міської ради (юридична адреса: вул. Кооперативна, буд. 22, м. Моспине, Донецька область, ) про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом та за законом право власності в цілому на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя А.В.Соляник