МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________
Номер провадження №6/521/601/20
УХВАЛА

05 листопада 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С. В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2020 року державний виконавць Другого Малиновського відділу державної

виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.П.Гуйван звернувся із вищевказаним поданням.

В обґрунтування подання заявник послався на те, що на його примусовому виконанні перебуває постанова в справі про порушення митних правил №1232/50000/19 від 04.07.2019 року Одеської митниці ДФС України міста Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь Одеської митниці ДФС України міста Одеса адміністративного штрафу у розмірі 4 839 567,51 грн.

Боржник, однак, від виконання постанови ухиляється.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив розглянути подання без його участі.

Відповідно до ч. 4 статті 441 ЦПК України подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши подання, матеріали з виконавчого провадження суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Конституції України, ЦПК України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року ; 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Європейський суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є :

-дія неврегульованих зобов`язань

-ухилення від виконання зобов`язань, покладених на громадянина судовим рішенням.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Зазначене узгоджується із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5.

Як визначено судовою практикою щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного Суду України від 01.02.2013 року ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків; на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.П.Гуйван від 18.09.2019 року ВП№ 60094727 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 4 839 567,51 грн.

Постанову виконавця боржник не оскаржував.

В процесі виконавчого провадження виконавцем був перевірений майновий стан боржника.

Постановою виконавця від 19.09.2019 року на майно боржника накладений арешт.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідно до якої, за боржником нерухомого майна не зареєстровано (довідка №181479577 від 18.09.2019 року).

За даними ІС ДП «НАІС» (04) від 18.10.2019 року за боржником зареєстровани транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, ЛЕГКОВИЙ, 2008 р.в., чорний, НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Постановою виконавця від 18.10.2019 року оголошений розшук транспортного засобу.

Згідно відомостей ДФС України від 18.09.2019 року боржника на обліку не перебуває.

Згідно відповіді ПФУ України боржник працевлаштований на підприємствах, а саме; м. Одеса, вул. Успенська, 22 - ТОВ «МЕСТЕР»; м. Одеса, вул. Троїцька, 43-А - ТОВ «ОДНОСТОЙ ГРУП»

22.09.2020 року державним виконавцем був здійснений вихід за місцем працевлаштування боржника, однак за адресами, наданими ПФУ України, ні боржника , ні підприємств виявлено не було.

На виклики державного виконавця боржник не з`являється.

У викликах боржнику роз`яснено, що його зобов`язань відповідно до ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Виклики направлені боржнику за місцем проживання, що підтверджується матеріалами справи та конвертами поштового відправлення з відміткою щодо повернення у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

При таких обставинах, суд вважає, що на час розгляду судом подання існують не врегульовані зобов`язання, які відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» можуть бути підставою для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Окрім того, судом встановлений факт свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Такий факт вже відбувся і є об`єктивно наявним.

Враховуючи, що в процесі розгляду подання суду надані належні докази, як самого факту неврегульованого зобов`язання, так і ухилення боржника від виконання рішення суду, подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань в межах ВП №60094727.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну служби України.

Копію ухвали направити державному виконавцю, стягувачу, боржнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Роз`яснити боржнику, що Малиновський районний суд м.Одеси в порядку ч. 5 статті 441 ЦПК України за вмотивованою заявою боржника може скасувати його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Суддя: С.В.Маркарова

Повний текст ухвали суду виготовлений 12.11.2020 року.

05.11.20