Справа № 128/443/20
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Іоновій К.В., без участі сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області «про визнання права власності за заповітом», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законного представника малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -

УСТАНОВИВ:

18.02.2020 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області «про визнання права власності за заповітом», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законного представника малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів - ОСОБА_8 в с. Побережне Вінницького району Вінницької області.

Вказують, що після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: 3/10 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , що належала померлій, як члену колгоспного двору, який станом на 15.04.1991 року не втратив право на майно двору, згідно записівпогосподарських книг, а також як подружжю після смерті чоловіка ОСОБА_9 (1/5 та 1/10 = 3/10) та згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 серпня 2013 року по сцраві № 128/616/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів Побережненська сільська рада Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, визначення часток в майніколгоспного двору встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою.

Зазначають, що в зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не зареєструвала своє право власності на частку у будинку на підставі рішення суду за життя, вони не мають можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Вказують, що 21 січня 2011 року ОСОБА_8 склала заповіт, згідно якого вона заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, - своїм дітям: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (в рівних частках).

Зазначають, що особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_8 відсутні.

Вказують, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_8 позивачі

прийняли, так як у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини.

Зазначають, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , фактично був розділений, а саме було встановлено порядок користування даним житловим будинком та земельною ділянкою, на якій він розташований між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 на підставі заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 серпня 2013 року по справі № 128/616/13-ц, а також згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 15 липня 2014 року но справі № 128/616/13-ц, якою було затверджено мирову угоду в порядку виконання судового рішення та встановлено порядок користування спірним житловим будинком та земельною ділянкою. Однак, за життя ОСОБА_8 так і не зареєструвала своє право власності на 3/10 частки спадкового будинку та на відповідну земельну ділянку.

Вказують, що в даний час один з співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю та спадкоємицею є ОСОБА_3 , тому він не включений до числа третіх осіб, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору.

Просять суд: ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_8 , в рівних частках за кожним, а саме по Ѕ частці за кожним ( тобто по 3/20 частки), на :

3/10 частки у праві власності на житловим будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , що згідно відомостей технічного паспорту виготовленого ФОП « ОСОБА_11 » від 13.01.2020 року складається з: житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а1»; прибудови під літерою «А»; ганку з козирком; прибудови під літерою «а1»; погребу під літерою «п/а1»; прибудови під літерою «а2»; ганку з козирком; ганку; сараю під літерою «Б»; сараю під літерою «В»; сараю під літерою «в»; убиральні під літерою «Г»; літньої кухні під літерою «Д»; літньої кухні під літерою «Д1»; погребу під літерою «п/Д»; жомової ями № 8 : огорожі №1; хвіртки № 2; воріт № 3; огорожі; 4; огорожі № 5; хвіртки № 6; криниці № 7, воріт з хвірткою № 9; колодязю інж. мереж № 10; хвіртки № НОМЕР_1 .

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, через канцелярію суду представник позивачів ОСОБА_12 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача- Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області також в судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законного представника малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилися по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, заяв про відкладення до суду не надходило.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності не з`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.08.2013 ( а.с.24-27) встановлено факт, що ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року частки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 в майні колгоспного двору житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , складали по 1/5 за кожним.

Визнано право власності на майно колгоспного двору житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А, літньої кухні Д, погребу з шиєю п/Д, огорожі № 1, хвіртки № 2, воріт з хвірткою № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, хвіртки № 6, криниці № 7:

- за ОСОБА_3 на 3/10 частки ( 1/5 частка в майні колгоспного двору, + 1/10 частка в майні після смерті батька ОСОБА_9 );

- за ОСОБА_4 на 1/5 частку в майні колгоспного двору;

- за ОСОБА_10 на 1/5 частку в майні колгоспного двору.

Встановлено порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_1 і виділити в натурі у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 частку житлового будинку А площею 13.3 кв. метри, а саме: кімнату 1-5 площею 13.3 кв. метри; частину огорожі № 1 довжиною 35.32 метри, ворота з хвірткою № 3, огорожу № 4, Ѕ частку огорожі № 5 з хвіркою № 6, криницю № 7;

частку житлового будинку А площею 26.5 кв. метри, а саме: коридор 1-2 площею 3.6 кв. метри, кімнату 1-3 площею 10.8 кв. метри, кімнату 1-4 площею 12.1 кв. метри, літню кухню Д, погріб п/Д, частину огорожі № 1 довжиною 12,25 м з хвірткою №2, Ѕ частку огорожі №5, залишити в користуванні ОСОБА_8 .

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0.8500 га під АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 згідно варіанту № 1 висновку № 1131 судової будівельно-технічної експертизи Подільського центру судових експертиз від 24 лютого 2012 року та виділити в користування ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5950.0 кв. метри;

земельну ділянку площею 2550 кв. метри залишити в користуванні ОСОБА_8 .

Самочинно збудовані прибудову А-1, веранду а, незавершену будівництвом прибудову а-1, погріб п/а-1, сарай Б, сарай В, сарай в, убиральню Г, літню кухню Д-1 до складу майна, на яке визнається право власності, не враховувати.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.07.2014 ( а.с.28-30) визнано мирову угоду у цивільній справі № 128/616/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визначення часток в майні колгоспного двору, визнання права власності на житловий будинок, встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, наступного змісту:

Стягувачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , з однієї сторони та боржник ОСОБА_8 з іншої сторони (далі - Сторони), виходячи з того, що на виконанні в Державній виконавчій службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області перебуває виконавче провадження по виконанню заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 серпня 2013 року по справі № 128/616/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визначення часток в майні колгоспного двору, визнання права власності на житловий будинок, встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, в процесі виконання даного рішення суду, обговоривши між собою можливість вирішення питання виконання рішення суду, прийшли до висновку про можливість укладення між Сторонами мирової угоди на наступних умовах:

1. ОСОБА_8 не заперечує проти встановлення порядку користування у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_1 і виділення на праві користування ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 частини житлового будинку А площею 13.3 кв. метри, а саме: кімнати 1-5 площею 13.3 кв. метри; частини огорожі № 1 довжиною 35.32 метри, воріт з хвірткою № 3, огорожі № 4, Ѕ частини огорожі № 5 з хвірткою № 6, криниці № 7.

2. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 не заперечують проти встановлення порядку користування у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами під АДРЕСА_1 і виділення на праві користування ОСОБА_8 частини житлового будинку А площею 26.5 кв. метри, а саме: коридору 1-2 площею 3.6 кв. метри, кімнати 1-3 площею 10.8 кв. метри, кімнати 1-4 площею 12.1 кв. метри, літньої кухні Д, погребу п/Д, частини огорожі № 1 довжиною 12,25 м з хвірткою № 2, Ѕ частини огорожі № 5.

3. Сторони погоджуються встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0.8500 га під АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в рівних частках, тобто по Ѕ частині кожному:

- виділити в користування ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 земельну ділянку площею 4250.0 кв. метри, яка межує з одного боку з будинковолодінням АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, яка відходить в користування ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 площею 4250.0 кв. метри складається з частини двору, городу та земельних ділянок, які знаходяться під частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 , яка перейшла згідно даної мирової угоди в користування ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , а саме під кімнатою 1-5 та самочинно збудованими прибудовою А-1, частиною веранди а (приміщення 2-2, 2-3), прибудовою а-1, погребом п/а-1, сараєм Б, сараєм В, сараєм в, убиральнею Г і необхідна для обслуговування житлового будинку;

- виділити в користування ОСОБА_8 земельну ділянку площею 4250 кв. метри, яка межує з одного боку з будинковолодінням АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, яка відходить в користування ОСОБА_8 площею 4250.0 кв. метри складається з частини двору, городу та земельних ділянок, які знаходяться під частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 , яка перейшла згідно даної мирової угоди в користування ОСОБА_8 , а саме знаходяться під частиною житлового будинку А площею 26.5 кв. метри, а саме: коридору 1-2 площею 3.6 кв. метри, кімнати 1-3 площею 10.8 кв. метри, кімнати 1-4 площею 12.1 кв. метри, літньої кухні Д, погребу п/Д та самочинно збудованою частиною веранди а (приміщення І, ІІ 1-1), літньою кухнею Д-1.

Судом установлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 рокувідносився до категорії колгоспних дворів, що підтверджується виписками із погосподарських книг на дане господарство (а.с.46-69).

Членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року згідно погосподарської книги за 1991 рік значилися: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ( а.с.48), тобто розмір частки члена колгоспного двору становить по 1/5 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_9 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.07.2008 ( а.с.10) і після його смерті відкрилась спадщина на його частку у майні колгоспного двору, тобто на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Спадщину після його смерті відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по 1/10 частці кожна, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявили про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку не прийняли.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8 , в с. Побережне, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.05.2015 (а.с.9).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми спадкодавця ОСОБА_8 , про що свідчать копії свідоцтв про народження позивачів, копія свідоцтва про одруження позивача ОСОБА_2 та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про щлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача, копія рішення про встановлення факу родинних відносин від 20.11.2012 та ухвала суду про виправлення описки від 27.05.2020 (а.с.12-15,23,144).

За життя ОСОБА_8 , 21.01.2011 року склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом (а.с.11). Даний заповіт зареєстрована в реєстрі № 12, не змінено і не скасовано.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняли, так як звернулися з відповідними заявами в шестимісячний строк до нотаріальної контори (а.с. 89, 93 зі звороту) та частково оформили свої спадкові права в нотаріальній конторі після смерті матері ОСОБА_8 , оскільки отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( а.с.20-21).

Крім цього, судом установлено, що після смерті ОСОБА_8 , відкрилася спадщина на 3/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , з яких ; 1/5 частка як частка члена колгоспного двору та 1/10 частка в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 .

Інші спадкоємці, яким заповіла ОСОБА_8 , вищезазначену частку житлового будинку та особи, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_8 , відсутні, про що також свідчить спадкова справа, яка заведена після смерті ОСОБА_8 ( а.с.88-113).

Постановою нотаріуса від 05.02.2020 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спірного будинку, оскільки згідно заочного рішення від 22.0.2013 у справі № 128/616/16-ц, не визнано право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 за спадкодавцем ОСОБА_8 і відповідно її право власності не зареєстровано згідно чинного законодавства ( а.с.73).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно п. 9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Тобто усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 рокувідносився до категорії колгоспних дворів, що підтверджується виписками із погосподарських книг на дане господарство (а.с.46-69).

Членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року згідно погосподарської книги за 1991 рік значилися: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ( а.с.48), тобто розмір частки члена колгоспного двору становить по 1/5 частці кожному.

Після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилась спадщина на 1/5 частку у майні колгоспного двору даного будинку та після його смерті прийняли спадщину ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по 1/10 частці кожна.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8 , позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми спадкодавця та прийняли спадщину після її смерті належним чином. За життя ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповіла усе майно позивачам.

Отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі позивачі не мають можливості оскільки згідно заочного рішення від 22.0.2013 у справі № 128/616/16-ц, не визнано право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 за спадкодавцем ОСОБА_8 і відповідно її право власності не зареєстровано згідно чинного законодавства.

Тобто судом беззаперечно установлено, що реалізувати своє право як спадкоємців - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_8 , позасудовим порядком, не мають можливості.

Проаналізував та оцінив зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення та про визнання права власності за позивачами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , за заповітом на 3/10 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , тобто по: 3/20 частки за кожним.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області «про визнання права власності за заповітом», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як законного представника малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 на 3/20 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 на 3/20 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.12.2020.

Суддя: О.Б. Саєнко