Справа № 761/4263/20
Провадження № 2/761/4343/2020
УХВАЛА

09 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заробітної плати та індексації за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення заробітної плати та індексації за час затримки розрахунку.

Ухвалою від 12.02.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

08.12.2020 р. на адресу суду надійшло письмове клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху, в якій останній посилається на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме до неї не додано платіжного документи про сплату судового збору, оскільки у відповідності до висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2020 р. в справі № 711/4010/13-ц та від 30.10.2019 р. в справі № 910/4518/16, вихідна допомога, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та індексація, які просить стягнути позивач, не є заробітною платою.

Представник відповідач в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав.

Представники позивача в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, при цьому заявили клопотання про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви від 07.12.2020 р., у якій фактично збільшено розмір позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, звертаючись до суду з вказаним позовом до АТ «НАК «Нафтогаз України» позивач у ньому виклав вимоги про стягнення вихідної допомоги в сумі 2541234,78 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5082469,56 грн. та індексації в сумі 78778,28 грн., однак документа, що підтверджує сплату судового збору, не додав, оскільки вважає, що є звільненим від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, відповідно до висновку викладеного у пункті 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2020 р. в справі № 711/4010/13-ц, вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати такої допомоги) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури (близькі за змістом висновки висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. в справі № 910/4518/16 (пункт 34), від 26.06.2019 р. в справі № 761/9584/15-ц (пункт 60)).

Таким чином, вказаний висновок дає підстави вважати, що вихідна допомога не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Крім того, вимога про стягнення індексації заявлена позивачем у зв`язку з порушенням строків виплати йому зазначеної вихідної допомоги, а отже індексація з врахуванням вищевказаного висновку не є заробітною платою.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з висновком зробленим у пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2019 р. в справі № 910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Отже, з аналізу даного висновку вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки є спеціальним видом відповідальності роботодавця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, у тому числі позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, як встановлено з викладених вище висновків Великої Палати Верховного Суду, вихідна допомога, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та індексація не відносяться до заробітної плати, а тому суд вважає, що за позовні вимоги про стягнення вказаних сум підлягає сплаті судовий збір.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 4 цього ж Закону станом на день подання позовної заяви розмір ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема від 840,80 грн. до 10510,00 грн.

Таким чином, з врахуванням заявлених вимог майнового характеру на загальну суму 7781260,90 грн. позивач за подання позовної заяви повинен був сплатити судовий збір в сумі 10510,00 грн., додавши до неї відповідний платіжний документ.

Водночас, як вбачається зі змісту заяви про уточнення позовних вимог від 07.12.2020 р., позивачем у ній збільшено розмір позовних вимог, однак документа, що підтверджує сплату судового збору до неї також не додано.

Згідно з ч.11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши необхідні для вирішення клопотання матеріали справи, суд вважає, що оскільки після відкриття провадження встановлено факт невідповідності поданої позовної заяви вимогам, викладеним у ст. 177 ЦПК, тому приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача та залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Разом з тим, оскільки заява про уточнення позовних вимог від 07.12.2020 р., якою фактично збільшено розмір позовних вимог, також подана без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити її без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 49, 176, 177, 187, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заробітної плати та індексації за час затримки розрахунку, - залишити без руху та надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення йому повного тексту цієї ухвали, попередивши, що в разі неусунення вказаних недоліків позовна заява буде залишена без розгляду.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 07.12.2020 р., якою збільшено розмір позовних вимог, - залишити без руху та надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення йому повного тексту цієї ухвали, попередивши, що в разі неусунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: