Єдиний унікальний номер 317/3725/20
Провадження № 2-н/317/124/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів не розглядаючи обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення

За приписами ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог встановлених ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Частиною 1 статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Стаття 163 ЦПК України встановлює форму та зміст заяви про видачу судового наказу. Зокрема, відповідно до п.п. 4-5 ч. 2 цієї статті у заяві повинні бути зазначені: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку заявник зазначає, що на день звернення до суду з вказаною заявою підприємством з ним не проведено повного розрахунку не виплачено заробітну плату.

Заявником до заяви додано розрахунковий листок за липень 2020, витяг з трудової книжки, індивідуальні відомості про застраховану особу, виписку по банківській картці.

А ні розрахунковий листок за липень 2020 року, а ні інші додані до заяви документи не підтверджують наявність у ТОВ «Запорізький ДБК» перед заявником заборгованості по заробітній платі на час звернення до суду у розмірі 46792,00 грн.

Так, наданий розрахунковий листок, на який посилається заявник, містить інформацію про розмір загальної заборгованості по заробітній платі станом на кінець липня 2020 року, а не станом на день звернення до суду.

Водночас, даний розрахунковий листок не містить дати складання, підпису посадової особи, печатки/штампу підприємства. Такий листок не містить в собі вказівки на те, що суми, які були нараховані заявнику, не виплачені йому на день звернення з заявою до суду, тобто відсутні відомості про безспірність заявлених до стягнення сум.

Судовий наказ може бути виданий лише коли відсутній спір щодо права на таку заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку та щодо їх розміру, боржник визнає право стягувача на отримання таких виплат, нарахував ці виплати.

Оскільки заявником не надано доказів наявності у ТОВ «Запорізький ДБК» на час звернення до суду заборгованості по заробітній платі перед ним у розмірі 46792,00 грн., і це позбавляє суддю можливості перевірити наданий заявником розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, немає підстав для видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 160-167 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Запорізького апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи судові рішення оскаржуються до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Д.І. Сакоян