КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року

про заміну сторони виконавчого провадження

в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна факторингова компанія", ОСОБА_2 , Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва про заміну сторони виконавчого провадження

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким замінити стягувача ТОВ "Універсальна факторингова компанія" новим стягувачем ОСОБА_1 посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми цивільного-процесуального права.

Заінтересовані особи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

10 грудня 2020 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, однак, доказів на підтвердження зазначеного до заяви не долучив.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вирішила клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи залишити без задоволення та проводити розгляд справи за відсутності заявника та його представника.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 15 лютого 2016 року Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №49828348, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м.

Виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелевої А.М. №234 від 25 лютого 2014 року.

12 серпня 2020 року між ТОВ "Універсальна факторингова компанія" та ОСОБА_1 укладено договір №12-08/20-177 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ "Універсальна факторингова компанія" зобов`язується відступити (передати), а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти (набути) право вимоги кредитора за кредитним договором №189/П/9/2007-840 від 15 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ КБ та ОСОБА_2 , ТОВ "Універсальна факторингова компанія" набула право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги №2378022-1 посвідченого Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 12 серпня 2020 року за реєстровим №2133.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16, зазначив, що ОСОБА_1 не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах, оскільки він не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, підставою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження став укладений між ним та ТОВ "Універсальна факторингова компанія" договір №12-08/20-177 від 12 серпня 2020 року про відступлення прав вимоги.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора, тобто ОСОБА_1 , із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Також колегія суддів вважає необхідним зазначити, що посилання суду першої інстанції на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 є помилковим, оскільки роз`яснення, викладені у зазначеній постанові стосуються господарських справ і застосовуються при розгляді господарських спорів.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року - скасувати та постановити нову постанову, якою замінити стягувача ТОВ "Універсальна факторингова компанія" ( , місцезнаходження за адресою: 01042, місто Київ, вулиця Саперне поле, будинок №8) новим стягувачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 23 грудня 2020 року.

Головуючий:

Судді: