Справа № 492/1266/20
Провадження № 2/492/386/20
21 грудня 2020 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області в складі:
Головуючого - судді Череватої В.І.
за участю секретаря судового засідання - Каширної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кочуров А.О.,
21.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 4,00 га, розташованої на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. 21.11.2013 року спадкодавець ОСОБА_2 склав заповіт на ім`я позивача - ОСОБА_1 на все своє майно. Оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі позивач немає можливості, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона перебувала у тривалому службовому відрядженні за межами території України.
Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.
Ухвалою суду від 13.10.2020 року провадження у справі відкрито.
Позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Кочуров А.О. в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився (викликався в судове засідання на 08.12.2020 року та 21.12.2020 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання представник відповідача суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності представника відповідача.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов`язані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 листопада 2013 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 683 (а.с. 5).
Відповідно до копії заповіту від 21.11.2013 року, посвідченого секретарем Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області Христовою Д.А., ОСОБА_2 заповів все своє майно - позивачу по наявній справі - ОСОБА_1 (а.с. 6).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 4,00 гектарів, яка розташована на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 075119 від 10 січня 2001 року (а.с. 7 - 10).
Як вбачається з копії паспорту, позивач ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Молдова (а.с. 11 - 14).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 і її матір`ю російською мовою значиться ОСОБА_3 (а.с. 15).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його матір`ю російською мовою значиться ОСОБА_3 (а.с. 16).
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, позивач 17.01.1987 року уклала шлюб з ОСОБА_1 та прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_1 , актовий запис № 17 (а.с. 17 - 19).
Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, як видно з копії постанови державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 26.03.2019 року № 454/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском строку подачі заяви на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с. 21 - 22).
Як вбачається з копії довідки, виданої ТОВ «Смолт», ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ «Смолт» на посаді спеціаліст з продажів за договором, та в період з 01.04.2013 року по 01.10.2013 року перебувала у службовому відрядженні на території Мурманської області Російської Федерації з метою виконання своїх службових обов`язків по залученню нових клієнтів (а.с. 23).
Згідно повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 20.10.2020 року № 657/01-16, Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , яка подала заяву на прийняття спадщини - 26.03.2019 року за № 341, та додана до спадкової справи № 134/2019. Свідоцтва про право на спадщину станом на 20.10.2020 року не видавалось.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, тривале відрядження є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 тривалий час перебувала в службовому відрядженні на території Мурманської області Російської Федерації, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, можна визнати поважними, оскільки позивач по наявній справі ОСОБА_1 тривалий час перебувала в службовому відрядженні на території Мурманської області Російської Федерації, що підтверджується відповідною довідкою.
Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що позивач не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті спадкодавця та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно у зв`язку з пропуском строку для подання зазначеної заяви. Спадщина після смерті ОСОБА_2 до наявного часу ніким не прийнята, спору стосовно спадщини немає.
Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.
Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , оскільки вона пропустила вказаний строк з поважної причини.
Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 264, 265, 273, 280 - 289, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 21 грудня 2020 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя
Арцизького районного суду В.І. Черевата