Справа № 654/4421/19
Провадження №2/654/138/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2020 року м. Гола Пристань
Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Ширінської О.Х.,
за участю секретаря Синевид І.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Гола Пристань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 червня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаним злочином позивачеві, який є потерпілим, спричинено майнову шкоду на загальну суму 2500 грн. та моральну шкоду, яка виявилася в його душевних хвилюваннях та стражданнях, оскільки він внаслідок протиправних дій відповідача втратив звичайний спосіб життя.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, на момент розгляду справи відзив не подав.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує.
Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 червня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вирок набрав законної сили 25.07.2019 року.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_3 23.09.2018 року, вранці, в м. Гола Пристань, Херсонської області, умисно, керуючись корисливими мотивами та з метою заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа, відкривши вхідні двері, проник в приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 2500 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вказану суму.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.
Наведені положення цивільного законодавства повністю узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, згідно з яким передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
З матеріалів справи вбачається, що протиправними діями відповідача ОСОБА_3 завдано шкоду ОСОБА_1 та не відшкодовано на суму 2500 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 2500 грн.
Крім матеріальної шкоди, неправомірними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду.
Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного.
Частинами 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як пояснив позивач, моральні страждання полягають у тому, що вініз-за виниклої події, втратив звичайний спосіб життя: у нього постійно виникало відчуття тривоги та страху перед тим, що до його будинку може вільно потрапити стороння особа, яка наважиться не тільки здійснити крадіжку його особистого майна, а й зможе вчини злочин проти його життя та здоров`я, оскільки він є особою похилого віку, проживає самотньо, будь-якої сторонньої допомоги та захисту у нього просити не має в кого. Постійні хвилювання вплинули на погіршення його самопочуття, на погіршення сну та викликало душевне занепокоєння та усвідомлення того, що будинок та належне йому майно взагалі незахищені від протиправних посягань з боку сторонніх осіб, які знаходяться в пошуках легкого заробітку.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п.п. 3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, з урахуванням вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 червня 2019 року, який набрав законної сили 25.07.2019 року, яким встановлено вину ОСОБА_3 у таємному викрадені майна ОСОБА_4 , шляхом проникнення в житло, що у свою чергу призвело до втрати потерпілим звичайного способу життя, вимушеного обмеження від суспільства, порушення соціальних зв`язків, обмеження у зайнятті звичними справами, а також потягло відсутність доходу, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено наявність заподіяної йому ОСОБА_3 моральної шкоди, що пов`язана зі стражданнями, які він переніс у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача. Тобто, суд вбачає як наявність моральної шкоди, так і причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та настанням даної шкоди.
В частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, з урахуванням віку та стану здоров`я потерпілого, який є особою похилого віку, його матеріального стану є пенсіонером, суд виходить з принципів розумності, справедливості та співмірності, та вважає, що моральна шкода підлягають частковому задоволенню у розмірі п`яти тисяч гривень.
У зв`язку з тим, що від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 840,80 грн. за задоволені позовні вимоги майнового характеру, та 840,80 грн. за задоволену позовну вимогу немайнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ):
-матеріальну шкоду у розмір 2500 ( дві тисячі п`ятисот) гривень;
-моральну шкоду у розмір 5000 ( п`ять тисяч) гривень,
всього: 7500 ( сім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 18.12.2020 року.

Суддя: О. Х. Ширінська