Справа № 137/928/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судових засідань Голота О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», Приватного Акціонерного Товариства «Ренесанс Життя» про визнання недійсними окремих положень договору,-

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», ПАТ «Ренесанс Життя» про визнання недійсними окремих положень договору, в якому зазначає, що 17 листопада 2015 року між нею та відповідачами ПАТ «Платинум Банк», ПрАТ «Ренессанс Життя» було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника №92/6756ECLKA1PS1, за умовами якого банк надав її кредит в сумі 25397,32 гривень, на строк кредитування 26 платіжних періодів з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 12 % річних, комісія за надання кредиту 0,00 грн, комісія за обслуговування кредиту 800,00 грн., цільове призначення поточні потреби, дата повернення кредиту 02.02.2018 р.

Зазначає, що в листопаді 2019 року вона отримала від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» письмову вимогу-повідомлення про те, що на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10 2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, Кредитор набув право вимоги до неї за кредитним договором №92/6756ECLKA1PS1 від 17 листопада 2015 року між нею та ПАТ «Платинум Банк».

Вказує, що відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію у виконавчому провадженні №61380066 відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. її стало відомо про наявну заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 19058,35 грн., яка виникла за договором про відступлення права вимоги ПАТ «Платинум Банк», однак вважає, що вказана сума заборгованості є спірною і не підлягає до стягнення.

Позов мотивує тим, що банк надав її кредит на споживчі цілі, особливості якого регулються ЗУ «Про захист прав споживачів».

За положеннями ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст.18 ЗУ «про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Тобто несправедливим є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту і є підставою для визнання таких положень недійсними.

Таким чином, за наявності у кредитному договорі положення про сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісії надаються позивачу, однак при цьому банк нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за обслуговування кредиту.

За таких підстав, вважає, що умови договору про встановлення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 800 грн. зазначені в підпункті д) п.1.2 розділу 1 договору №92/6756ECLKA1PS1 про щомісячне нарахування і сплату комісії за обслуговування кредиту встановлені п.2.4 розділу 2 договору є недійсними.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить його задовольнити, визнавши недійсними підпункт д) пункту 1.2 розділу 1, пункт 2.4 розділу 2, п.6 п.п. 6.1 кредитного договору зі страхуванням життя позичальника №92/6756ECLKA1PS1 від 17 листопада 2015 року.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дроненко Ю.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву розгляд справи у його відсутінсть. Позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень. Заяв чи клопотань не надходило.

Представник відповідача Приватного Акціонерного Товариства «Ренесанс Життя» в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду повернули конверти з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 листопада 2015 р. між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (пошта)№92/6756ECLKA1PS1, відповідно до якого позивач отримала кредит в сумі 25397,32 грн. на поточні потреби (а.с.7).

Згідно умов договору, а саме в підпункті д) п.1.2 розділу 1 встановлена комісія за обслуговування кредиту в розмірі 800 грн. та щомісячне її нарахування, сплату комісії за обслуговування кредиту відповідно до п.2.4 розділу 2 договору

Факт стягнення комісії (а.с.8) зазначений у Графіку платежів до кредитного договору зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (пошта) №92/6756ECLKA1PS1 від 17.11.2015 р. (а.с.8)

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (а.с.10) судом встановлено, що утримання коштів із пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проводиться у розмірі 20 % з 01.06.2020 року на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №61380066 від 13.05.2020 р. виданої приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем, стягувач - ТОВ "Фінансова компанія "Аланд".

Сума, що підлягає до стягнення за вищевказаним виконавчим провадженням складає 21693,09 грн., з них витрати на проведення виконавчих дій - 400 грн., основна винагорода приватного виконавця - 1935,74 грн, борг 19357,35 грн. Залишок неутриманого боргу станом на 01.08.2020 року становить 21293,09 грн.

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №61380066 від 13.05.2020 р. виданої приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. (а.с.11-12) встановлено, наявність на виконанні у приватного виконавця виконавчого напису №5744 виданого 26.12.2019 вчиненого приватним нотарусом ІМНО Кондратюк В.С. щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 19357,35 грн.

Із копії письмової вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" за №9338 від 12.11.2019 р. (а.с.13) адресованої на ім`я ОСОБА_1 товариство повідомило, що на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА від 02.10.2019 р. набуло права вимоги до позивача за кредитним договором №92/6756ECLKA1PS1 від 17.11.2015 р. Наявна заборгованість в розмірі 19357,35 грн.

Відповідно рішення Вінницького міського суду Вінницької обалсті від 24 вересня 2020 року (а.с.42-43) виконавчий напис №5744 вчинений 26.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 19357,35 грн. таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору від 17 листопада 2015 року, що укладений між сторонами, банк надав ОСОБА_1 кредит на поточні потреби, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачиться на користь споживача. Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону є недійсними. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Таким чином, за наявності в кредитному договорі положення про сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу ОСОБА_1 , при цьому здійснювалося нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за обслуговування кредиту. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторони позивача, суд прийшов до висновку, що умови договору про встановлення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 800 грн. зазначені в підпункті д) п.1.2. розділу 1 договору №92/6756ECLKA1PS1 від 17.11.2015 р. про щомісячне нарахування і сплату комісії за обслуговування кредиту встановлені в п.2.4. розділу 2 договору є недійсними. Вказані пункти є порушенням норм чинного законоодавства, зокрема Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, де вказано, що банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги повністю підтверджуються наданими доказами, відповідачами не спростовані, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,247,259,263-268, 280 ЦПК України, ст.ст. 626, 627, 628, 638,1054 ЦК України, ЗУ "Про захист прав споживачів", Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Визнати недійсними підпункт д) пункту 1.2 розділу 1, пункт 2.4 розділу 2, п.6 п.п. 6.1 кредитного договору зі страхуванням життя позичальника №92/6756ECLKA1PS1 від 17 листопада 2015 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товарситвом "Платинум Банк", право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса 01033, м.Київ вул. Саксаганського 14 офіс 301 та Приватним акціонерним товариством "Ренесанс Життя", код в , адреса 04112 вул. Ризька 8А м.Київ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" та Приватного акціонерного товариства "Ренесанс Життя" на користь ОСОБА_1 порівну, відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн, а саме по 420,40 грн.

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачам та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідачі можуть надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.