Ухвала

Іменем України

11 березня 2020 року

м. Київ

справа № 185/10138/17

провадження № 61-589ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», яка підписана представником Янчук Іриною Борисівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року у складі суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - «ДТЕК Павлоградвугілля») про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач зловживає своїми процесуальними правами і повторно не з`явився в судові засідання призначені на 04 червня 2019 року, 31 липня 2019 року, 29 серпня 2019 року та 24 жовтня 2019 року, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв`язку із тим, що судові повістки на ім`я ОСОБА_1 про розгляд справи поверталися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, 24 жовтня 2019 року в судове засідання з`являвся представник позивача та просив суд розглянути справу на підставі наявних матеріалів у справі.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» засобами поштового зв`язку 17 січня 2020 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Янчук І. Б., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали Верховного Суду від 28 січня 2020 року ці недоліки було усунуто.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі частини другої статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що копію постанови апеляційного суду товариством отримано 24 грудня 2019 року. На підтвердження вказаних обставин надає копію конверту, адресованого Дніпровським апеляційним судом ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» із номером рекомендованого відправлення № 327, копію роздруківки із сайту ПАТ «Укрпошта» із трек-номером № 327про вручення поштового відправлення 24 грудня 2019 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України поновлює його.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач зловживає процесуальними правами судового процесу. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи. При зверненні до суду із позовною заявою ОСОБА_1 подав заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою sms-повідомлення, зазначивши мобільний номер телефону НОМЕР_1 , судом першої інстанції були направлені судові повістки в електронному вигляді за допомогою sms-повідомлення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Апеляційний суд встановив, що судові повістки на ім`я ОСОБА_1 поверталися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Доказів вручення повістки позивачу в матеріалах справи відсутні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц (провадження № 14-108цс19) вказано, що «повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування позичальника про час і місце розгляду справи» (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року).

Встановивши, що позивач не був належним чином повідомлений про судові засідання, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити акціонерному товариству «ОТП Банк» строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», яка підписана представником Янчук Іриною Борисівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат