КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-з/824/263/2020 Суддя - Чобіток А.О.
У Х В А Л А

16 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описок в тексті ухвали Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступниками якої є: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краковецької Алли Миколаївни, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна, ОСОБА_6 , Державної податкової інспекції Солом`янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом`янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та відновлення прав власника , -

у с т а н о в и в :

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів: Мостової Г.І., Слюсар Т.А., Волошиної В.М., у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , як правонаступника позивача ОСОБА_3 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року в даній справі залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 04.02.2020 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описок в тексті ухвали Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року в даній справі. Судом установлено, що в тексті вказаної ухвали відсутні описки, які мають істотний характер або спотворюють її текст.

20.02.2020 року до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про виправлення описок в ухвалі Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року, які, на думку ОСОБА_2 , спотворюють текст ухвали та призводять до її неправильного сприйняття.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з нормами процесуального права, виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер : написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання.

При цьому згідно зі ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали ; 2) рішення; 3 ) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Як убачається з ухвали Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року, то в її тексті відсутні описки, які мають істотний характер або спотворюють її текст. Указаною ухвалою суду судовий розгляд не закінчувався, виконанню остання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не підлягає.

При цьому слід зазначити, що судом при постановлені ухвали 04.02.2020 року встановлено відсутність описок в ухвалі Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року.

За таких обставин, заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описок задоволенню не підлягає.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції уважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення ( п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п. 2 ч.1 ст.148 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦПК України, у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції попереджає ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про те, що повторна подача заяви про виправлення описок в ухвалі Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року, може бути визнана судом зловживанням процесуальними правами з застосуванням процесуального примусу - штрафу, оскільки заява про виправлення описок у вказаній ухвалі вже розглянута судом 04.02.2020 року і в її тексті встановлено відсутність описок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описок в тексті ухвали Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року в даній справі.

Попередити ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про те, що повторна подача заяви про виправлення описок в ухвалі Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року, може бути визнана судом зловживанням процесуальними правами з застосуванням процесуального примусу - штрафу.

Ухвала відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: А.О. Чобіток