ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7069/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (далі - з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», позивач) звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних, індексу інфляції в загальному розмірі 9002,98 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , як власник квартири отримує від позивача житлово-комунальні послуги, а саме: послуги з утримання будинку та прибудинкової території, на підставі договору від 01.08.2018. Як споживач житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язана брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань та зобов`язань по утриманню нерухомого майна шляхом несплати за житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2018 по 01.05.2019 у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 8325,76 грн. Відповідач, як боржник, що прострочила виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України, зобов`язана сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 392,66 грн. та трьох процентів річних за період з 01.12.2018 по 01.02.2020 в сумі 284,56 грн.

З огляду на викладене, а також у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути вказану заборгованість із відповідача в примусовому порядку. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги та судового збору.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.08.2020 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

29.09.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Послалась на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги не відповідає дійсності, оскільки згідно Розпорядження КМДА № 1294 від 23.07.2018 тариф на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії станом на кінець 2018 становив 1354,78 грн. за 1 Гкал з ПДВ або 31,52 грн. за м.кв. на послуги централізованого опалення за відсутності лічильника. Водночас, в розрахунку, що наданий позивачем вартість опалення площі за 1 кв.м. станом на грудень 2018 становить 89,448 грн. Відповідач вказує, що відповідні Договори з КП «Житло-Сервіс» та КП «Київтеплоенерго» не укладала, а відтак вона не має сплачувати послуги з опалення за комерційним тарифом. Звернула увагу суду, що позов підписаний та поданий неуповноваженою особою.

19.10.2020 через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній просив не брати до уваги відзив, так як він необґрунтований, а доводи, що у ньому викладені надумані. Щодо невідповідності тарифів, що вказані в розрахунку заборгованості зазначив наступне. Розпорядженням виконавчого органу КДА від 26.12.2018 № 2340 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надає КП виконавчого органу КМДА «Київтеплоенерго», відповідно до якого тариф за централізоване опалення у разі наявності квартирного (на приміщення) та/або будинкового засобу обліку теплової енергії, яка використовується на опалення для населення за 1 Гкал складає 1654,41 грн. Таким чином нарахування відповідачу вартості послуг за централізоване опалення здійснювалось у відповідності до тарифу та показників квартирного обліку теплової енергії, встановленого у квартирі останньої. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

10.11.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких остання виклала доводи аналогічні доводам, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Актом приймання-передачі житловий будинок АДРЕСА_1 передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (а. с. 6).

Відповідач ОСОБА_1 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником квартири АДРЕСА_2 .

01.08.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території», за умовами якого вона, як споживач, зобов`язалася своєчасно сплачувати за послуги надані позивачем за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Судом встановлено, що з грудня 2018 відповідач належним чином не здійснює оплату вартості житлово-комунальних послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за відповідачем рахується борг по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.12.2018 по 01.05.2019 в розмірі 8325,76 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 02.04.2020 р. № 2189-VІІІ.

Вищевказаний Закон містить визначення житлово-комунальних послуг, як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (пункту 5 частини 1 статті 1).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що нарахування заборгованості здійснювалось за невірними тарифами та розрахунок мав бути проведений по ціні 1354,78 грн. за 1 Гкал, оскільки згідно розпорядження виконавчого органу КДА від 22.12.2018 № 2340 тариф за централізоване опалення у разі наявності квартирного (на приміщення) та/або будинкового засобу обліку теплової енергії, яка використовується на опалення для населення за 1 Гкал складає 1654,41 грн.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач не надав.

Відповідач не виконала грошове зобов`язання, а отже вона, відповідно до положень статті 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно із наданим позивачем розрахунком, втрати позивача від інфляції склали суму в розмірі 392,66 грн., а три відсотки річних суму в розмірі 284,56 грн.

Наданий позивачем розрахунок відповідачем не спростовано, а тому суд покладає його в обґрунтування свого рішення.

Зауваження відповідача про те, що позов подано та підписано неуповноваженою особою, а саме ОСОБА_2 не заслуговують на увагу суду, оскільки згідно свідоцтва, виданого Радою адвокатів м. Києва від 23.11.2017 ОСОБА_2 має право на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову, а відтак, останній, підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до наступного.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію договору № 3-20 про надання правничої допомоги від 08.01.2020, додаток №1 до договору № 3-20 про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт виконаних робіт по договору № 3-20 про надання правничої допомоги, виписка з банку від 17.07.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач довів належними доказами, що поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 8325,76 грн., збитки від інфляції у сумі 392,66 грн., три проценти річних у сумі 284,56 грн., всього 9002,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б, ) судовий збір в сумі 2 102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Ю.С. Мицик