Справа №: 398/4711/20
провадження №: 6/398/139/20
УХВАЛА

Іменем України

"15" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши подання Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

встановив:

В.о. начальника ДВС звернулась до суду із зазначеним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 63410255, на підставі виконавчого листа № 340/1499/20 виданого 13.10.2020 р. Кіровоградським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 289368,02 грн.: постанова про стягнення з боржника виконавчого збору №б/н від 27.10.2020, що видав Олександрійський МР ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення виконавчого збору 28936,80 грн. на користь держави, постанови №б/н від 27.10.2020 року, що видав Олександрійський МР ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення витрат 250,00 грн. на користь держави; вимога № 63410255 від 27.10.2020 р., що видав Олександрійський МР ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення боргу 318749,32 грн. Виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. Рішення на день звернення до суду, боржником не виконано, що суперечить вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання даного виконавчого провадження виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав, у боржника не виявлено майно, яка належить йому на праві власності. Виконавцем на адресу боржника надіслано виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Відповідно до листа Державної прикордонної служби від 26.10.2020 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , не перетинав державний кордон України. Враховуючи вищезазначене, в.о. начальника звернулась до суду із зазначеним поданням.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України розгляд подання проведено без участі сторін виконавчого провадження.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання з огляду на такі підстави.

Судом встановлено, що на виконанні Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист у справі №340/1499/20 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 289368,02 грн., в т.ч. 182757,60 грн. основного зобов`язання, 50017,39 грн. штрафних (фінансових) санкцій та 56593,03 грн. пені на користь місцевого бюджету м. Олександрія Кіровоградської області.

Божником зазначений ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець не надала суду жодних документів, які підтверджують ухилення боржника від виконання рішення суду. До подання додано лише копії з матеріалів виконавчого провадження № 63410255, а саме: копія виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не лише наявність невиконаних зобов`язань, а і ухилення від їх виконання.

За змістом ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Також суд враховує правові позиції Верховного Суду України, викладені в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З наведеного вбачається, що ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань. Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями обов`язків.

Державним виконавцем не доведено, а судом не встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. В даному випадку державним виконавцем не надано навіть доказів того, що ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та йому відомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження, і здійснення виконавчих дій. Наявність на виконанні виконавчого провадження та саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом визначеного державним виконавцем строку, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин, обмеження ОСОБА_1 у виїзді за межі України призведе до порушення його права на вільний вибір місця проживання, вільного залишення території України, наданого Конституцією України (ст. 33) та передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника

Керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дінпро), , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 до виконання зобов`язань покладених на нього згідно виконавчого листа № 340/1499/20 виданий 13.10.2020 р. про стягнення боргу у сумі 289368,02 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 15 грудня 2020 року.

Суддя Орловський В.В.