Провадження № 2/369/4932/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатов Д.Д., при секретарі Житар А.А., за участю прокурора Прокопович Р.І. підозрюваного ОСОБА_1 , захисників підозрюваного Смірнов С.В. розглянувши клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Пінчука О.П. у кримінальному провадженні № 0000848 від 08.08.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Пінчука О.П. у кримінальному провадженні № 0000848 від 08.08.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання Києве - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження за №0000848 від 08.08.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 16.07.2020 близько о 08 год. 50 хв., ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем марки АUDI Q 7 д.н.з. НОМЕР_1 2016 року випуску, рухаючись по вул. Обухівському шосе с. Ходосіївка, Києво-Святошинського району в напрямку м. Києва зупинився на світлофорі. В цей час до його автомобіля підїхали велосипедисти, які обступили вищевказаний автомобіль та почали стукати у його вікна, оскільки, на їх думку, водій даного автомобіля нехтуючи Правилами дорожнього руху, проявив неповагу до велосипедистів, як учасників дорожнього руху.

Після чого автомобіль марки АUDI Q 7 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , з метою спричинення тілесних ушкоджень велосипедистам умисно розпочав рух у попутному напрямку на велосипедистів, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які знаходились на велосипедах стоячи попереду автівки та у подальшому впали від наїзду автомобілем на проїзну частину, після чого ОСОБА_2 намагався піднятись, але водій автомобіля марки AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 не зупинився та продовжив рух, після чого об`їхавши лежачих велосипедистів, зник з місяця події.

Після наїзду автомобілем ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №70 від 21.07.2020, у вигляді синців правої кисті, правого стегна, саден лівого гомілково-стопного суглобу та лівої стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

08.08.2020 року дізнавачем внесені дані в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000848 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

03.12.2020 року ОСОБА_1 , повідомлено про підозру за проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

У вчиненні вказаного вище проступку підозрюється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, маючий вищу освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.

Підставами підозрювати ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного вище проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, протокол допиту потерпілого ОСОБА_2 , протоколи допиту свідків, відеозапис з стаціонарних камер відео спостереження з місця вчинення та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_1 , із вчиненням кримінального проступку, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є кримінальним проступком, за який законом передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_1 , запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, З ч. 1 ст. 177 КГЖ України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_1 , від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений проступок, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що він маловірогідний і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panehenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Щодо наявності ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_1 , може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь- яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_1 , буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_1 , у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, прихожу до наступного висновку.

Виходячи зі ст.ст. 1, 8 Конституції України Україна є правова держава, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до чч.1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351, ч. 4 ст. 158-3 КК України.

Слідчий суддя також встановив, що сектором дізнання Києве - Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження за №0000848 від 08.08.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 03.12.2020 року ОСОБА_1 , повідомлено про підозру за проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного вище проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, протокол допиту потерпілого ОСОБА_2 , протоколи допиту свідків, відеозапис з стаціонарних камер відео спостереження з місця вчинення та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, маючий вищу освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий.

Так в клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчим зазначено, що метою застосування запобіжного заходу є також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що наведені у клопотанні слідчого ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме щодо: запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не знайшли свого підтвердження.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.ч.1, 4, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом з тим, в судовому засідання безпосередньо встановлена належна поведінка ОСОБА_1 , останній не ухиляється від органів досудового слідства та прокуратури, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходу забезпечення відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини,ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395, 483 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Пінчука О.П. у кримінальному провадженні № 0000848 від 08.08.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: Д.Д.Усатов