Справа № 461/5883/17 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/753/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Львівської міської ради про демонтаж самочинного будівництва та усунення перешкод у користуванні майном,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Львівської міської ради про демонтаж самочинного будівництва та усунення перешкод у користуванні майном.

Позовні вимоги мотивував тим, що 20 травня 2017 року житлові приміщення першого поверху в будинку АДРЕСА_1 передано у безоплатне користування ОСОБА_3 шляхом укладення договору оренди. Відповідач, без дозволу власника приміщень, розпочав будівельні роботи у дворі будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 , про що згодом повідомив органи влади шляхом подання заяви до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та до ЛКП «Княже місто».

28 липня 2017р. ЛКП «Княже місто» складено на ОСОБА_3 протокол про вчинення адміністративного правопорушення №33, який скеровано на розгляд адміністративної комісії районної адміністрації.

У зв`язку із продовженням будівельних робіт позивачем скеровано звернення до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, до Інспекції ДАБІ у м. Львові, а також до ЛКП «Княже місто» з метою вжити усіх заходів, спрямованих на зупинення будівельних робіт, котрі ведуться ОСОБА_3 у дворі будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 .

З урахуванням вимог заяви про уточнення позовних вимог від 08 жовтня 2020 року просив:позов задовольнити, зобов`язати ОСОБА_3 привести подвір`я будинку АДРЕСА_1 та будинку № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 до попереднього стану шляхом проведення демонтажу самочинно здійсненого будівництва.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2020 року у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Львівської міської ради про демонтаж самочинного будівництва та усунення перешкод у користуванні майном відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржила ЛМР.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у ОСОБА_3 відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій ведеться будівництво будівлі, а також відсутні документи, які б посвідчували право на проведення будівельних робіт.

Вказує, щозведення будь-яких об`єктів за адресою: АДРЕСА_2 - АДРЕСА_1 (тобто на земельній ділянці, що перебуває у власності територіальної громади м.Львова) без отримання вихідних даних суперечить положенням чинного законодавства України, зокрема: Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ухвали Львівської міської ради від 08 липня 2010 року № 3704, Цивільного кодексу України, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835 тощо.

Зазначає, що згідно вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

На думку скаржника, самовільним будівництвом на вищезгаданій земельній ділянці відповідач по справі грубо порушив права Львівської міської ради як власника землі.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03 грудня 2020 року, є дата складення повного судового рішення 11 грудня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 30 вересня 2016 №69423763 ОСОБА_2 на праві приватної власності належать нежитлові приміщення першого поверху в будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 грудня 2015 року по справі №449/141/15-ц ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною, встановлено їй опіку та призначено її єдиним опікуном сина - ОСОБА_1

20 травня 2017 року вказані нежитлові приміщення передано у безоплатне користування ОСОБА_3 шляхом укладення договору оренди.

28липня 2017р. ЛКП «Княже місто» складено на ОСОБА_3 протокол про вчинення адміністративного правопорушення №33, який скеровано на розгляд адміністративної комісії районної адміністрації.

У зв`язку із продовженням будівельних робіт позивачем скеровано звернення до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, до Інспекції ДАБІ у м. Львові, а також до ЛКП «Княже місто» з метою вжити усіх заходів, спрямованих на зупинення будівельних робіт, котрі ведуться ОСОБА_3 у дворі будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07 червня 2018 року за заявою ОСОБА_3 , за участю заінтересованих сторін Львівської міської ради, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Львівського комунального підприємства «Княже місто» та Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення факту, що має юридичне значення заяву задоволено повністю.

Встановлено факт про те, що виконані будівельні роботи у 2017 році ОСОБА_3 у спільному дворі будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 проведені на земельній ділянці загальною площею 18,55 кв.м.

Встановлено факт про те, що ОСОБА_3 у 2017 році здійснив вивіз зрізаної тополі у спільному подвір`ї будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 , провів благоустрій на місці зрізаної тополі, а також надав кошти для придбання оцинкованої сталі для проведення перекриття покрівлі будинку АДРЕСА_1 та покрівлі будинку АДРЕСА_2 .

Встановлено факт про те, виконані будівельні роботи у спільному дворі будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 у 2017 році по спорудженні нежитлових приміщень загальною площею 47,80 кв.м. не порушують прав та інтересів мешканців будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 .

Встановлено факт про те, що нежитлові приміщення загальною площею 47,80 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 відповідають будівельним, санітарно-технічним та протипожежним нормам, демонтаж вказаних приміщень може привести до руйнування конструктивних елементів будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України встановлено, що співвласник житлового будинку може зробити добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо не порушує їхніх прав. Така добудова стає власністю співвласника, який її зробив.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник (власники) квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 22 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України" знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд) цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають, як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування; у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог оскільки ОСОБА_1 не представив доказів порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів внаслідок зведення та розташування будови у дворі будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 .

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного суду від 08 липня 2019 року у справі 461/5434/17 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 , з однієї сторони, та Львівською міською радою (в особі її представника за довіреністю від 17 січня 2017 року ОСОБА_4 ; т.2, а.с. 77), з другої сторони, згідно умов якої:

1.Виконані будівельні роботи у 2017 році ОСОБА_3 у спільному дворі будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 проведені на земельній ділянці загальною площею 18,55 кв.м. (на підставі договору про надання послуг з топо-геодичної зйомки земельної ділянки у АДРЕСА_3 працівники ТзОВ НВП «ГЕО-ТРАНС» проведено обстеження нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_3 загальною площею 47,80 кв.м., за результатами чого встановлено, що вказані нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці загальною площею 63,55 кв.м., з яких 45,0 кв.м. є терасси будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 , а тому фактично забудовано лише 18,55 кв.м. земельної ділянки (63,55 кв.м. 45,0 кв.м. = 18,55 кв.м.).

2.Постановою про закриття кримінального провадження Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16.07.2018р., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003997 від 08.09.2017р., вартість завданої шкоди ОСОБА_3 громалі міста в особі Львівської міської ради шляхом забудови 18,55 кв.м. земельної ділянки комунальної власності становить 75 610 грн. 17 коп.

3.Позивач гарантує, що сума завданої шкоди, яка дорівнює 75 610 грн. 17 коп. буде погашена шляхом перерахування вказаної суми на розрахункові рахунки Відповідача після затвердження вказаної мирової угоди судом.

4.Відповідач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних претензій до Позивача з приводу нежитлових приміщень на АДРЕСА_3 загальною площею 47,80 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

5.Позивач і Відповідач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

6.Позивач і Відповідач після підписання цієї угоди не заперечую щодо затвердження її судом та прийняття ухвали про закриття провадження по цивільній справі №461/5434/17.

Відповідно до чч.2, 3 ст. 208 ЦПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Вищезгадана постанова Львівського апеляційного суду від 08 липня 2019 рокуна даний час чинна, в касаційному порядку не переглядалася та є обов`язковою до виконання.

Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що сам позивач ОСОБА_1 не висловлював незгоди з оскаржуваним рішенням, підстав для задоволення апеляційної скарги Львівської міської ради не має, оскільки остання підписуючи мирову угоду з ОСОБА_3 заявила, що не буде мати претензій до позивача з приводу нежитлових приміщень на АДРЕСА_3 загальною площею 47,80 кв.м.

Враховується також, те, що ОСОБА_3 заплатив громаді міста в особі Львівської міської ради 75610 гривень за забудову 18,55 кв.м. земельної ділянки комунальної власності, здійснив благоустрій у спільному подвір`ї будинку АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 та надав кошти для придбання оцинкованої сталі для проведення перекриття покрівлі дахів зазначених будинків.

Тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Львівської міської ради.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.