ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/247/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.

при секретарі: Лаптєвій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 за участю стягувача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась із скаргою на дії старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києвіщодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що 22.05.2018 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Тущенком Л.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56446608 з виконання виконавчого листа №753/88/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 107 600,00 грн. Вказану постанову скаржником було одержано 31.05.2018 року, у якій також було зазначено, що виконавчий лист вступив у силу 23.04.2018 року.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що скаржником, на рішення Дарницького районного суду м.Києва у справі №753/88/18, було подано апеляційну скаргу, на підставі якої відкрито апеляційне провадження та прийнято до розгляду апеляційною інстанцією.

Таким чином, на думку скаржника, рішення Дарницького районного суду м.Києва у справі №753/88/18 не набрало законної сили, у зв`язку із поданням апеляційної скарги, а відтак, до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Так як неявка сторін належно повідомлених про час та місце слухання справи у відповідності до положень статті ч.2 ст.450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги по суті, суд ухвалив про слухання справи у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги за наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неу переджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов`язки державного виконавця.

Судом встановлено, що з 22.05.2018 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Тущенком Л.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56446608 з виконання виконавчого листа №753/88/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 107 600,00 грн.

Скаржник зазначає, що вказану постанову вона одержала 31.05.2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 06.03.2018 року у справі №753/88/18.

Скаржник в судове засідання не з`явилась, не обґрунтувала які положення Закону України «Про виконавче провадження» були порушені при відкритті виконавчого провадження, не надала суду докази результату розгляду Апеляційним судом м.Києва її апеляційної скарги. Відсутні такі обґрунтування і у скарзі.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, що державний виконавець порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд приходить до висновку що відсутні законом передбачені підстави для задоволення заявлених вимог скарги.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 за участю стягувача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження- відмовити в повному обсязі.

Апеляційнаскарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: