УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

представників відповідача Хоренко І.Є, Проценко Г.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанськ цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Виконавчого комітету Лисичанської міської ради, (правонаступником, якої є Військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської області) в особі міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від ЦО і ГВП та ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП та відновлення системи централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся директор Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» з цивільним позовом до Виконавчого комітету Лисичанської міської ради (правонаступником, якої є Військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської області) в особі Міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, ОСОБА_1 , в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 24.07.2019 р. № 12 в частині надання дозволу ОСОБА_1 на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого теплопостачання та зобов`язати ОСОБА_1 відновити систему централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 шляхом підключення нагрівальних приладів до системи централізованого теплопостачання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу 21.02.2020 р. розподіллено судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньовій Д.Ю.

Попереднім складом суду у справі було відкрито загальне позовне провадження.

В підготовче судове засідання не з`явився позивач. Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання через зайнятість представника за довіреністю у розгляді справи у Першому апеляційному адміністративному суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статут, положення, трудового договору(контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених ст. 223 ЦПК України; 2) залучення до участі у справі третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначенні частиною другою статті 197 цього Кодексу не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

За положеннями ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд може відкласти розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Також, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Принцип змагальності сторін покладає на суд обов`язок забезпечення запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами.

Відповідачі не заперечували проти проведення підготовчого засідання без участі позивача.

Враховуючи, що це вже третє клопотання про відкладення підготовчого засідання, надане позивачем, а також те, що, позивач був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, а саме 01.12.2020 р., про свідчить рекомендоване повідомлення, позивач - юридична особа, інтереси якої в суді може представляти не тільки уповноважений представник, а й безпосередньо керівник, судом в підготовчому засіданні вирішується питання юрисдикції даного спору, без вирішення якого подальший розгляд справи є неможливим, тому ухвалено відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та розпочати розглядати підготовче засідання без його участі.

Суд, при вирішенні питання підсудності даної справи Лисичанському міському суду Луганської області дійшов наступного.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є однією із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності.

При вирішення питання щодо юрисдикційності даного спору суд враховує суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Як вбачається із абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом спору є цивільні права, які на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.06.2005 р. № 2633-IV «Про теплопостачання" за змістом статті 13 якого до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, зокрема: регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, участь у розробці та впровадженні державних і регіональних програм у цій сфері; затвердження з урахуванням вимог законодавства у сфері теплопостачання проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої містобудівної документації; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; погодження на розміщення в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці нових або реконструкцію діючих об`єктів теплопостачання та сприяння розвитку систем теплопостачання на відповідній території

Окрім цього, згідно з положеннями частини другої статті 8 Закону №1875-ІV стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила №630), відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства.

На виконання вищевказаного пункту Правил №630, наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за №1478/11758, затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого (далі - Порядок №4).

За правилами абзацу першого пункту 1.2 Порядку №4 для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

За змістом пункту 2.2 Порядку №4 (абзаци перший, другий, п`ятий) Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Повноваження, зокрема виконавчих органів міських рад, в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку визначені й статтею 30 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР).

Згідно з положеннями підпункту 1 пункту «а» частини першої вищеназваної норми Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України від 24.06.2004 №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-ІV, чинний станом на момент прийняття Комісією Виконкому спірного рішення).

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (частина друга статті 3 Закону №1875-ІV).

Відповідно до п. 7 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг .

Згідно пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу вищевказаних положень законодавства випливає, що орган місцевого самоврядування (виконавчий орган відповідної ради в особі постійно діючої Комісії), приймаючи рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП), діє як суб`єкт владних повноважень та реалізує у такому випадку надані йому законами повноваження у сферах житлово-комунальних послуг і теплопостачання, тобто здійснює публічно-владні управлінські функції.

Водночас, рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП жодним чином не зачіпає питань володіння, користування або розпорядження житлом, не змінює обсягу права власності, не припиняє його і не впливає на правовідносини, пов`язані з реалізацією особами такого права.

Отже, спір у цій справі виник у сфері публічно - правових відносин, а його предмет стосується законності рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання ним власних публічно - владних управлінських функцій за наслідками розгляду відповідних письмових звернень громадян стосовно відключення квартир (приміщень) від мереж ЦО і ГВП.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За змістом та характером спірних правовідносин та суб`єктним складом цей спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Даний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 02.10.2020 у справі 346/459/19.

Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, даний позов має розглядатися за правилами адміністративного процесуального законодавства та підсудний Луганському окружному адміністративному суду.

Позовні вимоги до ОСОБА_1 є похідними від позовних вимог про визнання рішення міжвідомчої комісії протиправним, а тому також не можуть бути розглянуті за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 12,13,19,58, 198, 223, 255, 256, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Виконавчого комітету Лисичанської міської ради, (правонаступником, якої є Військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської області) в особі міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від ЦО і ГВП та ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП та відновлення системи централізованого опалення.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи за підсудністю належить Луганському окружному адміністративному суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено 14.12.2020 р.

Суддя: Д.Ю. Луньова