ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8901/20 Справа № 197/62/19 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 січня 2019 року АТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просило стягнути заборгованість на загальну суму 89134,96 грн., що складається з: 10739,02 грн. - тіло кредиту; 22833,41 грн. відсотки за користування кредитом; 50841,82 грн. пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 50 грн. - штраф (фіксована частина); 4220,71 грн. - штраф (процентна складова) та суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. (а.с.3-5).

Рішенням Широкінського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року позов АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк", заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.05.2014 року, станом на 09.12.2018 року, на загальну суму у розмірі 10739 гривень 02 копійки. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 23,44 грн. В решті позову відмовлено (а.с.189-192).

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ ПриватБанк подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимогах щодо стягнення відсотків, пені та штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк в повному обсязі. Стягнути з Відповідача судові витрати (а.с.194-200).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог АТ КБ ПриватБанк (а.с.225-233).

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у відповідності до анкети-заяви б/н від 21.05.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», яку підписав ОСОБА_1 (а.с. 9), та довідок (а.с. 91-92) відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № НОМЕР_1 у розмірі 2500 грн.

До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті www.privatbank.ua.

Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором б/н станом на 09.12.2018 року становить 89134,96 грн., що складається з: 10739,02 грн. - тіло кредиту; 22833,41 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 50841,82 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4220,71 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-8).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором, яка до цього часу не погашена, а тому підлягає стягненню. Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення відсотків, штрафів та пені суд виходив із їх недоведеності.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що у анкеті-заяві, яка підписана ОСОБА_1 21.05.2014р., відсутня інформація щодо розміру ліміту, який клієнт з підписанням даної заяви бажав отримати на кредитну карту, відсутні відомості про фактичне отримання ОСОБА_1 кредитної картки, строк дії карти, а також умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Тобто, підписана відповідачем анкета-заява від 21.05.2014р. не містить будь-яких даних про розмір кредитних коштів, умови і порядок їх надання та повернення. Доказів щодо отримання відповідачем кредитної картки зі встановленням кредитного ліміту саме у розмірі 12500 грн., як про це зазначає позивач у позовній заяві, строк дії кредитної карти, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції без належних на те доказів та підстав дійшов висновку про стягнення суми кредиту в розмірі 10739 грн.02 коп.

Посилання суду першої інстанції на довідку про надання кредитних карток та довідку змін умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.91-92), колегія суддів відноситься критично, оскільки зазначені довідки містять лише прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, без зазначення будь-яких особистих даних за якими можна встановити особу та без зазначення номеру кредитного договору та дати його укладання.

Безпідставними є доводи АТ КБ ПриватБанк про те, що вказаний договір оформлений відповідною анкетою-заявою відповідача 21.05.2014 року, яка містить підпис останнього про ознайомлення його із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" і "Тарифами Банку". Колегія суддів не може прийняти до уваги витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку як належний, допустимий та достатній доказ, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Тобто, відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивачем не долучено до позовної заяви Умови та правила про надання банківських послуг, які б містили підпис позичальника, колегія суддів приходить до висновку, що АТ КБ ПриватБанк не доведено, що під час підписання заяви-анкети позичальника відповідач була ознайомлена саме з тими Умовами та правилами надання банківських послуг, які надані позивачем до позову.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 203/5497/13-ц (провадження №61-1391св18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Крім того, анкета-заява, яка підписана відповідачем про ознайомлення його з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, не містить зазначений позивачем у позові кредитний ліміт у розмірі 12500 грн., а також номер, строк дії платіжної картки, яка була видана банком відповідачу відповідно до його заяви, не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77-79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позовні вимоги є безпідставними та недоведеними. Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту.

Рішення суду в частині відмовив стягненні заборгованості по відсоткам, пені та штрафів ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга АТ КБ ПриватБанк підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в цій частині залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2881,50 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.05.2014 року на загальну суму у розмірі 10739, 02 грн та судових витрат у розмірі 231,44 грн. скасувати та відмовити в цій частині.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (, 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1д) на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2881,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 16 грудня 2020 року.

Судді: