Номер провадження 2/754/7989/20
У Х В А Л А

16 грудня 2020 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст.ст.174-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дана позовна заява не відповідає вказаним вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про «Судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами).

Згідно постанови ВСУ від 30.11.2016 року у справі №226/168/15 зроблено висновок, що починаючи з 01.09.2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових правовідносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Усі інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин повинні бути оплачені судовим збором.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі були звільнені від сплати судового збору.

Велика Палата підтвердила, що стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними винагороди за виконану роботу в передбачений законом строк.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому за відповідні вимоги працівники-позивачі повинні сплачувати судовий збір у порядку, встановленому законом.

Вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є майновою.

Оскільки позивачем у прохальній частині позову, серед іншого, заявлено вимоги, які виникають з трудових правовідносин, а саме про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при виплаті заробітної плати, то вищезазначені пільги не застосовуються та підлягають сплаті судового збору на загальних підставах.

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», у 2020 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 року у розмірі 2102,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно було надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. Проте, позивачем надано дублікат квитанції про сплату судового збору в розмірі 0,80 грн. Факт зарахування судового збору в такому розмірі підтверджено і випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 15.12.2020 року. Відтак, судовий збір позивачем сплачено не в повному обсязі, що дає підстави для залишення позову без руху.

Окремо слід звернути увагу на те, що заголовок позову не відповідає фактично заявленим вимогам.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення. Недоліки підлягають усуненню шляхом подання нової редакції, а також сплати судового збору у встановленому ЗУ «Про судовий збір» розмірі та надання суду оригінала відповідного платіжного документа.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укренергомонтаж» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя