Справа № 589/3366/18
Провадження № 2/589/76/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Євдокімової О.П.

за участю секретаря судового засідання Юрочко Л.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення суду з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу),але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись нате, що син постійно проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам призначених за рішенням суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на ту, що його син ОСОБА_3 постійно проживає з ним, він сам забезпечує його матеріально, виховує його та дбає про нього, а тому не має сплачувати аліменти своїй колишній дружині на утримання дитини.

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що в червні 2014р. вона посварилась з відповідачем і пішла від нього з сином проживати окремо в зв`язку з чим судом на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина. В лютому 2015року вони примирились і вона повернулась проживати з сином до позивача. Проживала вона у позивача до кінця 2017 року. В кінці 2017року вона переїхала жити за іншою адресою а дитина залишилась проживати у батька .

Під час проживання з відповідачем у неї не склалися стосунки з сином, який її ображав, бив палкою, не слухав в зв`язку з чим вона зверталась до органу опіки та піклування. Вважає це сталося через те, що батько має вплив на дитину і саме внаслідок такого впливу син її не слухається.

Крім цього пояснила, що позивач не її не сина матеріально не забезпечував, кухню закривав на замок, грошей на харчування дитини не давав.

Щодо заборгованості по аліментам, то вважає, що він, за рішенням суду повинен був сплачувати їй аліменти, а тому вважає що з нього слід стягнути зазначену заборгованість на її користь.

Після пояснень свідка погодилась з тим, що позивач дійсно давав їй кошти на придбання продуктів харчування, але вважає неправильним те, що він їй давав гроші тільки тоді, коли вона в нього їх просила, і тільки на продукти які вона говорила, і саме втому розмірі скільки коштували продукти харчування.

Такі його дії вважає неправильними, принизливими і такими що свідчать про відсутність забезпечення її та їх дитини в «повній мірі» Крім цього пояснила, що хоч чоловік і купував сину одяг та продукти харчування, але, вона також приймала участь і у придбанні для дитини одягу, так як її сестра передавала одяг своїх дітей з м. Москва, в якому також ходив її син. Крім цього вона також купувала і продукти харчування, а тому вважає, що позивач має перед нею заборгованість з аліментів на утримання дитини, яку повинен сплатити.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що знає ОСОБА_1 дуже давно. Вони постійно спілкуються і може пояснити, що майже ввесь час дитина перебувала з останнім і на його утриманні. З самого маленького дитина весь час знаходиться в машині з ОСОБА_1 . Він постійно купує йому одяг, продукти харчування. Коли ОСОБА_2 перейшла з дитиною жити окремо то він по мимо аліментів ще щодня носив їм сумки з продуктами харчування, щоб його син не був голодний. Це було місяці зо два. Потім ОСОБА_3 знову став жити з ним, а потім і ОСОБА_2 перейшла жити до нього. ОСОБА_1 повністю утримував свого сина і її. Купував продукти харчування, одяг. Сам готував їжу в тому числі і борщі і супи і взагалі готував повноцінні обіди. Він це знає так як допомагаючи йому на будівництві вони ходили обідати саме до ОСОБА_5 і їли те, що він готував. Дитина постійно перебувала з ним повсюди. Відповідачка взагалі дитиною не займалась і не дбала про сина. Після того як вона пішла з дому вона ні разу не поцікавилась дитиною і не прийшла до нього.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено , що відповідач за рішенням суду від 17.09.2014р. сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 (а.с.5 )

На підставі рішення суду було видано виконавчий лист та 12.02.2014р. було відкрито виконавче провадження зі стягнення аліментів (а.с.7)

ОСОБА_1 з 2017 р. припинив сплачувати аліменти на користь відповідачки в результаті чого має заборгованість у розмірі 9658,52грн(а.с. )

Згідно витягів з рішень комісії з питань захисту прав дитини від 18.06.2014р.,17.12.2014р. встановлені дні та години спілкування батька з дитино. (а.с.75-78)

Згідно довідки Шосткинської міськради виконкому служби у справах дітей від 19.04.2018р. № 18/79 дитина проживає з батьком(а.с. 10)

З довідці з навчального закладу від 9.08.2018р. №126 зазначено, що ОСОБА_6 навчається в 3му класі установи . За зазначений період мати дитини в начальний заклад не з`являлась, не спілкувалась з класним керівником, не приймала участі в навчанні дитини, не відвідувала батьківські збори.(а.с.11)

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 25.04.2019року встановлено, що позивач звернувся до суду на початку 2018 року. на час звернення до суду дитина проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні. Мати матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.( а.с.81)

Відповідно доч.ч.1,2ст.27Конвенції про права дитини від 20листопада 1989року,ратифікованої Верховною Радою України27лютого 1991року,кожна дитина має право на рівень життя,необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до статті 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так судом встановлено , що відповідач за рішенням суду від 17.09.2014р. сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 (а.с.5 )

На підставі рішення суду було видано виконавчий лист та 12.02.2014р. було відкрито виконавче провадження зі стягнення аліментів (а.с.7)

ОСОБА_1 з 2017 р. припинив сплачувати аліменти на користь відповідачки в результаті чого має заборгованість у розмірі 9658,52грн(а.с. 92).

Згідно витягів з рішень комісії з питань захисту прав дитини від 18.06.2014р.,17.12.2014р. встановлені дні та години спілкування батька з дитино. (а.с.75-78)

Згідно довідки Шосткинської міськради виконкому служби у справах дітей від 19.04.2018р. № 18/79 дитина проживає з батьком(а.с. 10)

З довідці з навчального закладу від 9.08.2018р. №126 зазначено, що ОСОБА_6 навчається в 3му класі установи . За зазначений період мати дитини в начальний заклад не з`являлась, не спілкувалась з класним керівником, не приймала участі в навчанні дитини, не відвідувала батьківські збори.(а.с.11)

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 25.04.2019року встановлено, що позивач звернувся до суду на початку 2018 року. на час звернення до суду дитина проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні. Мати матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.( а.с.81).

Отже судом встановлено, що в період нарахування аліментів з позивача на утримання дитини, дитина проживала разом з відповідачем та повністю знаходилася на його утриманні. Тобто кошти що належали дитині витрачались на її утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку останнього.

Таким чином суд враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності,суд дійшов висновку, що проживання сина ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 та перебування сина на повному утриманні останнього,свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення з нього аліментів, а тому суд вважає позовні вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментах є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з січня 2017 року по березень 2018 року включно у розмірі 9658 грн. 52 коп., яка нарахована за виконавчим листом №589/4356/2014, виданого 2.10.2014р. Шосткинським міськрайонним судом.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене сторонами шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення судунабирає законноїсили післязакінчення строкуподання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційнускаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 23.11.202р. о 08-30 год.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова