КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/866/19
Провадження № 2/552/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2020 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі Сакун А.С.

За участю адвоката - Федорович Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів, розірвання договору та припинення зобов`язання за договором застави, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення грошових коштів, розірвання договору та припинення зобов`язання за договором застави, зобов`язання вчинити дії, обґрунтовуючи позов тим, що 18 лютого 2008 року між нею та Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» нині Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» було підписано кредитний договір №386 к-ф. Умовами пункту 1.1. договору визначено, що банк надає позичальнику кредит в сумі 24 714 доларів США. Кредит надається на строк з 18.02.2008 року по 17.02.2015 року, або по день визначений в п.3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,9% річних. Пунктом 1.3 договору кредит надається для придбання автомобіля марки «ОреlVекtга OZСF69», 2008 року випуску. У відповідності до п.6.4. строк дії кредитного договору по 17 лютого 2016 року. Відповідно до вимог ч.3 ст.510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Виходячи з вище наведених норм права та змісту умов договору №386 к-ф від 18.02.2008 року вбачається, що 18.02.2008 року між банком та позичальником підписано договір споживчого кредиту, за програмами автокредитування з класичним графіком погашення. Умовами п.6.4 договору встановлено, що строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 17 лютого 2016 року. Проте, протягом періоду з 18.02.2008 року по 17.02.2016 року, банк не виконав умови п.3.1.1 договору щодо надання (видачі) кредиту в сумі 24 714 доларів США. Позичальник, ОСОБА_1 , позивач по справі, не отримала такі банківські кредитні кошти на придбання об`єкта кредитування (автомобіля). Враховуючи вимоги ч.ч.1-З ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України, невиконання банком грошового зобов`язання з видачі кредиту в сумі 24 714 доларів США та неотримання позивачем банківських кредитних коштів, для здійснення розрахунку (сплати) за об`єкт кредитування (автомобіля), пояснюється та вбачається виходячи з наступного. В порядку, передбаченому положеннями ч.2 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.2.15, п.3.8 Положення №254 передумовою підписання споживчого кредитного договору слугували наступні документи: гарантійний лист ВАТ АТ «Укргазбанк» від 13.02.2008 року №402, договір купівлі-продажу автомобіля №645 від 16.02.2008 року, який укладено між ОСОБА_1 (покупець) та ТОВ «УкраАвтоЗаз-Сервіс» (продавець), лист ВАТ «Полтава-Авто» від 12.02.2008 року №160. З огляду на вищезазначені документи, у взаємному їх зв`язку із дотриманням умов основних принципів кредитування, передбачених ч.5 ст.49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», підписав споживчий кредитний договір, з якого випливає, що банк погодився здійснити кредитування позичальника (позивача), за наявності випадку: кредит надається в сумі 24 714 доларів США, (що в гривневому еквіваленті становить 124 805 грн. 70 коп.), на придбання - об`єкта кредитування (автомобіля), ОСОБА_1 , (яка не має статусу «нерезидент» та/або не є фізичною особою - підприємцем (ФОП) для здійснення в безготівковій формі розрахунку на території України з продавцем ТОВ «УкраАвтоЗаз-Сервіс», який є юридичною особою - резидентом. При здійсненні такого розрахунку засобом платежу виступає грошова одиниця в національній валюті - гривня. Слід зауважити, що згідно договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи №269 від 18.01.2008року, у позивача відкрито рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 (укр. грн.) та рахунок в доларах США № НОМЕР_2 (долар США), який обумовлено кредитним договором у пункті 3.1.1. При цьому, договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи та кредитний договір є самостійними договорами. Так, умовами пункту 3.1.1 кредитного договору обумовлено, що банк зобов`язується відкрити позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_3 (долар США) та видати позичальнику кредит в сумі зазначеній в п.1.1 цього договору з позичкового рахунка, шляхом перерахування на рахунок позичальника НОМЕР_4 .840 (долар США) відкритий в Полтавській філії ВАТ «Укргазбанк», МФО 331520. Проте, здійснення такої валютної операції, передбаченої п.3.3.1. кредитного договору не підтверджується документальними доказами, а саме банківською випискою по позичковому рахунку № НОМЕР_3 (долар США) за 18.02.2008 року. Так, згідно інформаційних даних банківської виписки по позичковому рахунку № НОМЕР_3 протягом операційного банківського дня 18.02.2008 року відбувся наступний рух валютних коштів: станом на початок операційного банківського дня - 18.02.2008 року, вхідний залишок коштів (сальдо на початок дня) становить 00,00 доларів США, тобто кошти взагалі відсутні; з пустого рахунку, на якому відсутні кошти, вибула по дебету (знято, перераховано) сума в розмірі 24 714 доларів США, що є неможливим; після закінчення операційного банківського дня - 18.02.2008 року, вихідний залишок коштів (сальдо на кінець дня) становить 24 714 доларів США, тобто, кошти знаходяться на банківському обліку як такі, що не є витрачені та наявні на рахунку. Тобто, протягом операційного банківського дня - 18.02.2008 року з позичкового рахунку № НОМЕР_3 , на якому відсутні кошти, здійснюється перерахування на поточний валютний рахунок № НОМЕР_2 суми 24 714 дол. США, що в свою чергу є неможливим. Згідно п.4.5 Положення №254 касовими документами оформляються операції з готівкою. Вони поділяються на прибуткові та видаткові. Протягом операційного банківського дня 18.02.2008 року з поточного валютного рахунку № НОМЕР_2 позичальника (позивача), кошти в сумі 24 714 доларів США (еквівалентно 124 805 грн. 70 коп.) спрямовані на рахунок каси банку № НОМЕР_5 , що підтверджується заявою про видачу готівки №214_4 від 18.02.2008 року. У цій заяві №214_4 від 18.02.2008 року зазначено ідентифікаційний код НОМЕР_6 іншої особи, в той час як у ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_7 . Ідентифікаційний номер НОМЕР_6 належить громадянину ОСОБА_2 , що підтверджується даними Єдиного реєстру підприємств та організацій України. Приймаючи до уваги вимоги пункту 4.15 Положення №254 виключається можливість прийняття заяви №214_4 від 18.02.2008 року до виконання банком, у зв`язку із різними ідентифікаторами особи (паспортні дані, ідентифікаційний код). Враховуючи вимоги п.4.5 Положення №254, заява про видачу готівки не є видатковим касовим документом, а свідчить лише про намір позичальника (позивача) отримати кошти готівкою. Така заява не підтверджує здійснення касової операції з видачі/отримання іноземної валюти в сумі 24 714 доларів США (еквівалентно 124 805 грн. 70 коп.). До того ж у банку відсутні правові підстави для здійснення такої операції з готівкою в іноземній валюті в силу закону. Встановлено, що за рахунок оформлення такого банківського документа, як «Заява про видачу готівки №214_4 від 18.02.2008 року», зимітовано надання (видачу) готівки в іноземній валюті (кредиту) в сумі 24 714 доларів США (еквівалентно 124 805 грн. 70 коп.) та отримання її позивачем (позичальником). При цьому, правові підстави для операції з видачі готівки відсутні в силу закону. Водночас, згідно виписки на позичковому рахунку № НОМЕР_3 , після закінчення операційного дня 18.02.2008 року, обліковується 24 714 доларів США. Ці дві обставини виключають одна одну. Крім того, первинними банківськими документами підтверджується, що 18.02.2008 року здійснено ряд банківських операцій, які не передбачені умовами кредитного договору та які здійснювалися, за рахунок готівкових коштів третьої особи (фізичної), що не знаходились на балансі (в обороті) банку, а саме: операція купівлі - продажу іноземної валюти в сумі 24 714 доларів США, за результатом якої, з каси (рах.№ НОМЕР_8 ) банку видано 125 052 грн. 84 коп., що підтверджується банківською квитанцією №0_16 від 18.02.2008 року, внесення готівки 125 052 грн. 84 коп. в касу (рах.№ НОМЕР_8 ) банку, та поповнення на суму 124 805 грн. 70 коп. поточного гривневого рахунку позивача № НОМЕР_1 , що підтверджується банківською квитанцією №214_1 від 18.02.2008 року; з поточного гривневого рахунку № НОМЕР_1 позичальника (позивача) перераховано 124 805 грн. 70 коп., в безготівковій формі, на рахунок № НОМЕР_9 ТОВ «УкрАвтоЗаз-Сервіс» - продавця автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 18.02.2008 року, який має банківський штемпель. Отже, після здійснення 18.02.2008 року всіх касових операцій, з коштами фізичної особи, в сумі 24 714 доларів США (еквівалентно 124 805 грн. 70 коп.), по закінченню операційного банківського дня, кредитні банківські кошти в іноземній валюті в повному обсязі суми 24 714 доларів США обліковувались на позичковому рахунку № НОМЕР_3 , що в свою чергу повністю виключає їх використання та витрату за цільовим кредитним призначенням по оплаті за автомобіль. Також позивач зазначила, що згідно висновку експерта від 30.03.2011 року № 56-3/11, підпис в графі «Підпис клієнта» квитанції № 0 16 від 18.02.2008 року про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі банківського металу виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Зазначена експертиза проводилась у цивільній справі №2-97/2011. Отже, кошти банку (юридичної особи) в сумі 24 714 доларів США (еквівалентно 124 805 грн.70 коп.), що знаходяться на балансі банку і обліковуються на банківських рахунках та готівка 24 714 доларів США (еквівалентно 124 805 грн. 70 коп.), що належить фізичній особі, за рахунок якої придбано об`єкт кредитування (автомобіль) є різними (відмінними) коштами, що належать різним суб`єктам (одна сума коштів належить банку, інша - належить фізичній особі). Первинними банківськими документами не підтверджується, що за період з 19.02.2008 року по 17.02.2016 року здійснювалися будь-які інші операції, що безпосередньо пов`язані із видачею (наданням) банком та отримання позивачем коштів в іноземній валюті (кредиту), в сумі 24 714 доларів США, які знаходяться на банківському обліку та належать саме банку. Оскільки, документальними доказами не підтверджується факт надання (видачі) позичальнику (позивачу) кредиту, за період з 18.02.2008 року по 17.02.16 року, як в готівковій, так і в безготівковій формі в сумі 24 714 доларів США (еквівалентно 124 805 грн. 70 коп.) та в сумі 124 805 грн.70 коп. (еквівалентно 24 714 доларів США), то в силу положень ч.2 ст.640, ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1046 ЦК України кредитний договір від 18.02.2008 року №386 к-ф, станом на 17.02.2016 року не є укладеним. Тому просила суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (код за , юридична адреса: 03087, м.Київ, вул. Єреванська,1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) безпідставно набуті грошові кошти в сумі 82 944 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок чотири гривні) 85 коп., що у еквіваленті станом на 14.02.19 року становить 3 061,51 (три тисячі шістдесят один долар США), 51 цент. Розірвати договір застави транспортного засобу №386 к-ф від 18.02.2008р., укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (код за , юридична адреса: 03087, м.Київ, вул.Єреванська,1) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ). Визнати припиненим зобов`язання за договором застави транспортного засобу №386 к-ф від 18.02.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (код за , юридична адреса: 03087, м.Київ, вул. Єреванська,1) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ). Зобов`язати Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (код за , юридична адреса: 03087, м.Київ, вул. Єреванська,1), у п`ятиденний строк з моменту набрання судового рішення законної сили, подати заяви реєстратору про припинення обтяження та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яким є автомобіль марки «Opel»; модель «Vektra OZCF69», тип ТЗ - легковий седан, рік випуску - 2008, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10 , категорія В, номер державної реєстрації - НОМЕР_11 . Вважати запис у розділі «особливі відмітки» «ДОВ.РАХ. (РОЗСТРОЧКА) ЦБР-096476 16.02.2008 КРЕДИТ «ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК», - в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) марки «Opel»; модель «Vektra OZCF69», тип ТЗ - легковий седан, рік випуску - 2008, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , категорія В - недійсним. Стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (код за , юридична адреса: 03087, м.Київ, вул. Єреванська, 1) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі.

21.03.2019 року від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» надійшов до суду Відзив на позовну заяву (а.с.79-84, том 1), в якому просили суд в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів, розірвання договору та припинення зобов`язання за договором застави, зобов`язання вчинити дії, відмовити за безпідставністю.

22.03.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло Пояснення (а.с.89-95, том 1), в яких просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

29.03.2019 року від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» надійшов до суду Відзив на письмові пояснення (а.с.108-110, том 1).

15.04.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла Відповідь на відзив на позовну заяву та відзив на письмові пояснення відповідача в порядку ст.179 ЦПК України (а.с.118-131, том 1).

15.04.2019 року від представника позивача адвоката Федорович Євгенії Іванівни до суду надійшли Пояснення щодо преюдиції (а.с.132-134, том 1).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 06.06.2019 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Дженерал Авто Груп».

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 29.07.2019 року провадження у справі зупинено та призначено судово-економічну експертизу.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 21.12.2019 року відновлено провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Федорович Є.І. позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» Шух С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки вони є надуманими та безпідставними.

Треті особи ОСОБА_2 , приватний виконавець Гречин Н.В. та представник ТОВ «Дженерал Авто Груп» в судове засідання не з`явились, але надали клопотання про розгляд справи в їх відсутність (а.с.107, 136, том 1).

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності третіх осіб ОСОБА_2 , приватного виконавця Гречин Наталії Володимирівни та представника ТОВ «Дженерал Авто Груп».

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Федорович Є.І., представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» Шуха С.І., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що 16 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу автомобіля №645 (а.с.23-25, том 1).

Відповідно до пункту 1.1. даного договору продавець продає, а покупець приймає у власність та оплачує автомобіль марки Опель, колір Звездное серебро, виробник: ЗАТ «ЗАЗ», специфікація якого зазначена у додатку №1 до цього Договору (а.с.26, том 1), за вартістю 144 807 грн., в тому числі ПДВ 24 134 грн. 50 коп.

Згідно пункту 1.2. договору покупець за рахунок власних грошових коштів в порядку, передбаченому цим Договором, сплачує продавцю частину вартості автомобіля у сумі 13,8%, тобто 20 001 грн. 30 коп., в тому числі ПДВ 0 гривень (надалі «Аванс»).

Відповідно до пункту 1.3. сплату різниці коштів між вартістю автомобіля та сплаченим авансом покупець здійснює за рахунок коштів, отриманих від банку (надалі «Кредит») на умовах укладеного між банком та покупцем договору кредиту (надалі «Договір кредиту»). Сума кредиту банку для купівлі покупцем автомобіля за цим договором складає 86,2% від вартості автомобіля, тобто 124 805 грн. 70 коп. Кредит надається шляхом перерахування банком суми кредиту на поточний рахунок продавця.

Згідно Гарантійного листа Полтавської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» за вихідним №402 від 13 лютого 2008 року ВАТ «Полтава-Авто» (а.с.22, том 1) Полтавська філія ВАТ АБ «Укргазбанк» гарантує надання кредиту ОСОБА_1 в сумі 24 714 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 124 805 грн. 70 коп., на придбання автомобіля «Opel Vectra» 2008 р.в. згідно рахунку-фактура №160 від 12.02.2008 року. Різницю вартості фізична особа сплачує самостійно 20 001 грн. 30 коп.

18 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», в особі директора Полтавської філії Відкритого акціонерного товариства «Укргазбанк» Ачкасова Михайла Васильовича та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 386 к-ф (а.с.19-21, том 1).

Згідно пункту 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 24 714 доларів США. Кредит надається на строк з 18 лютого 2008 року по 17 лютого 2015 року, або по день визначений в п.3.3.11 цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,9% річних.

Кредит надається на строк з 18.02.08 року по 17.02.15 року, або по день визначений в п.3.3.11 цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,9% річних.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що кредит надається для придбання автомобіля марки «Ореl Vекtга OZСF69», 2008 року випуску. У відповідності до п. 6.4. строк дії кредитного договору - по 17 лютого 2016 року.

18 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі директора Полтавської філії Відкритого акціонерного товариства «Укргазбанк» Ачкасова Михайла Васильовича та ОСОБА_1 було укладено договір застави №386 к-ф (а.с.46-47, том 1).

Пунктом 1.1. встановлено, що дійсний договір забезпечує всі вимоги заставодержателя, які випливають з кредитного договору №386 к-ф від 18.02.2008 року (а також будь-якими додатковими угодами до нього), укладеного між заставодержателем та заставодавцем (позичальником), за умовами якого заставодавець (позичальник) зобов`язаний заставодержателю не пізніше 17 лютого 2015 року повернути кредит у розмірі 24 714 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,9 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договорами.

На виконання кредитного договору №386 к-ф, укладеного 18 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі директора Полтавської філії Відкритого акціонерного товариства «Укргазбанк» Ачкасова Михайла Васильовича та ОСОБА_1 , позивачем було сплачено кошти в сумі 82 944 грн. 85 коп., що еквівалентно станом на 14.02.2019 року 3 061 доларів США 51 цент (а.с.50-53, том 1).

В зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 станом на 16.05.2011 року виникла заборгованість за користування кредитом у розмірі 29 610 доларів США 03 центи, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.11.2011 року (а.с.44-45, том 1) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №386 к-ф від 18 лютого 2008 року в сумі 29 610 доларів США центи шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: автомобіль марки «Ореl Vекtга OZСF69», 2008 року випуску, тип легковий седан, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 , виданого Полтавським ВРЕР 16 лютого 2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 09.01.2013 року рішення Київського районного суду м.Полтави від 21.11.2011 року залишено без змін.

На даний час рішення Київського районного суду м.Полтави від 21.11.2011 року набрало законної сили та підлягає виконанню.

Враховуючи зібрані по справі письмові докази, фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та необгрунтованою з наступних підстав.

Свою позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що банком при укладанні спірного кредитного договору порушені вимоги пп.в)-г) ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року та не виконані зобов`язання за кредитним договором щодо надання позичальнику кредиту.

Також позивач вважає, що до спірних правовідносин стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року не підлягала застосуванню, оскільки відповідно до даної статті на здійснення валютних операцій Національний Банк України видає генеральні та індивідуальні ліцензії. Також згідно пп.в)-г) ч.4 ст. 5 цього Декрету надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі та використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, або як застави потребують отримання індивідуальної ліцензії.

З даною думкою позивача та її адвоката суд не може погодитись, оскільки згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робите те, що не передбачено законодавством.

Щодо застосування до спірних правовідносин підпункту в), ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року потрібно зробити наступний висновок.

Основні принципи ліцензування господарської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 року. Відповідно до частини 5 статті 2 даного Закону види господарської діяльності, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, які не включені до переліку видів господарської діяльності, встановленого статтею 9 цього Закону, не підлягають ліцензуванню. Перелік видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню у відповідності до Закону, викладений в статті 9, не містить визначення суми та термінів, на які надаються кредити в іноземній валюті, для отримання/надання яких необхідно отримання індивідуальної ліцензії на здійснення разової валютної операції.

Отже, якщо законодавством не встановлені строки і суми, при перевищенні яких виникає обов`язок отримувати індивідуальну ліцензію, то і відсутній обов`язок осіб, що отримують або надають кредити в іноземній валюті, отримувати індивідуальну ліцензію.

Щодо застосування до спірних правовідносин підпункту г), ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року, то необхідно зазначити, що умовами кредитного договору №386 К-Ф від 18.02.2008 року не встановлений обов`язок відповідача здійснювати перерахунок кредитних коштів на рахунок продавця товару за договором купівлі-продажу, укладеному між продавцем та позивачем. За таких обставин, при виконанні зобов`язань за кредитним договором, відповідач не був учасником розрахунків за придбаний товар, які здійснювались між позивачем та продавцем товару. Обов`язок відповідача за кредитним договором полягав у передачі у власність позивача грошових коштів в доларах США шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника.

За таких обставин, при укладенні кредитного договору 386 к-ф від 18.02.2008 року у відповідача не було потреби встановлювати наявність у продавця товарів індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти як засобу платежу відповідно до пп.г), ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року.

Відповідно до пункту 1.5 Положення про порядок видачі Національним Банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 14 жовтня 2004 року №483, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний Банк України видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

Таким чином, при укладанні кредитного договору №386 к-ф від 18.02.2008 року сторонами не були порушені вимоги пп.в)-г) ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року.

Відповідно до ч.2 ст.1054 Цивільного Кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно визначених норм матеріального права надання кредиту полягає у передачі грошових коштів в доларах США у власність позичальника.

Зміст права власності визначений частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України і полягає він у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Частиною 1 статті 1066 Цивільного кодексу України визначаються суттєві умови договору про відкриття банківського рахунку (поточний рахунок), за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Змістом зазначеної норми встановлено виключне право володільця банківського рахунка (поточного рахунка в банку) розпоряджатися безготівковими коштами, що знаходяться на цьому рахунку, що є основною складовою права власності.

Відповідно перерахування банком безготівкових доларів США з позичкового рахунку на поточний рахунок позивача є передачею грошових коштів у власність позивача, а відповідно наданням кредиту.

Крім того, в матеріалах справи наявна виписка з поточного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , відкритому в Полтавській філії АБ «Укргазбанк», з якого вбачається, що грошові кошти в доларах США перераховані банком на поточний рахунок позивача, і вони були отримані позивачем через касу банку в доларах США.

За таких обставин, виконання зобов`язань по наданню кредиту за кредитним договором було здійснено відповідачем до отримання позивачем готівки із каси банку, а отримання готівкових коштів здійснювалось за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи №269 від 18.01.2008 року.

У відповідності до ч.1, ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютнго контролю» резиденти і нерезиденти мають право бути власниками валютних цінностей, що знаходяться на території України. Резиденти мають право бути власниками також валютних цінностей, що знаходяться

за межами України, крім випадків, передбачених законодавчими актами України. Зазначеним Декретом, ч.3-4, ст.6, фізичним особам резидентам надано право купувати та продавати іноземну валюти через уповноважені банки.

На підставі заяви про видачу готівки №214_4 від 18.02.2008 року ОСОБА_1 отримала з свого поточного рахунку в доларах США через касу банку 24 714 доларів США.

Зазначена сума була продана позивачем через уповноважений банк та внесена на поповнення поточного рахунку № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою з поточного рахунку від 18.02.2008 року. 18.02.2008 року платіжним дорученням №1 позивач перерахувала з поточного рахунку № НОМЕР_1 суму 124 805 грн.70 коп. доплати за придбаний автомобіль.

Тому суд вважає, що твердження ОСОБА_1 проте, що вона не отримала в ПАТ АБ «Укргазбанк» кредит в сумі 24 714 доларів США на придбання автомобіля, не відповідає фактичним обставинам справи та зібраним по справі письмовим доказам.

Висновки експерта №1493 від 29.11.2019 року (а.с.198-208, том 1) Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С.Бокаріуса Полтавське відділення Лисак Ю.О. не спростовують тієї обставини, яка встановлена рішенням Київського районного суду м.Полтави від 21.11.2019 року, що банком надавалися ОСОБА_1 кредитні кошти на придбання автомобіля.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що 21.11.2011 року Київським районним судом м.Полтави була розглянута цивільна справа №2-97/10/1609 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №386 к-ф від 18.02.2008 року та звернення стягнення на заставне майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання кредитного договору недійсним, та постановлене судове рішення, яким первісний позов банку задоволений, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 09.01.2013 року по цивільній справі №22-ц/1609/4084/2012, провадження №22-ц/786/17/2013 апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 21.11.2011 року по цивільній справі відхилена, а рішення суду першої інстанції залишено без змін та набрало чинності.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним обґрунтовувалась, зокрема, порушенням банком при укладенні спірного кредитного договору пп.в)-г) ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року та невиконанням відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором щодо надання позичальнику кредиту.

Судом при розгляді цивільної справи встановлено, що положення пп.в)-г) ч. 4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання тавалютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року, до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, а відповідачем доведено та судом встановлено належне виконання зобов`язань по наданню кредиту.

Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає безпідставними вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на її користь безпідставно набутих грошових коштів в сумі 82 944 грн. 85 коп., що еквівалентно станом на 14.02.2019 року 3 061 доларів США 51 цент, оскільки позивач сплачувала дані кошти на виконання кредитного договору № 386 к-ф від 18.02.2008 року, що підтверджується матеріалами кредитної справи та матеріалами цивільної справи №2-97/10/1609 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №386 к-ф від 18.02.2008 року та звернення стягнення на заставне майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання договору застави транспортного засобу №386 к-ф від 18.02.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , оскільки кредитний договір є чинним, позивачем не виконаний, кошти за отриманий транспортний засіб позивачем не сплачені.

Також є надуманими та безпідставними вимоги позивача щодо визнання припиненим зобов`язання за договором застави транспортного засобу №386 к-ф від 18.02.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 .

Є незаконними та необґрунтованими вимоги позивача зобов`язати Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»у п`ятиденний строк з моменту набрання судового рішення законної сили, подати заяви реєстратору про припинення обтяження та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яким є автомобіль марки «Opel»; модель «Vektra OZCF69», тип ТЗ - легковий седан, рік випуску - 2008, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10 , категорія В, номер державної реєстрації - НОМЕР_11 . Вважати запис у розділі «особливі відмітки» «ДОВ.РАХ. (РОЗСТРОЧКА) ЦБР-096476 16.02.2008 КРЕДИТ «ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК», - в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) марки «Opel»; модель «Vektra OZCF69», тип ТЗ - легковий седан, рік випуску - 2008, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , категорія В недійсним, оскільки вимоги кредитного договору №386 к-ф від 18.02.2008 року ОСОБА_1 не виконані.

Оскільки судом відмолено в задоволенні позову ОСОБА_1 , то її позовні вимоги щодо стягнення з відповідача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на її користь судових витрат задоволенню не підлягають.

Враховуючи встановлені судом обставини, надані сторонами докази, вимоги чинного законодавства України, те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі, в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів, розірвання договору та припинення зобов`язання за договором застави, зобов`язання вчинити дії відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко