Справа №478/1444/20
Провадження №2/478/303/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2020 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Іщенко Х.В., при секретарі Луговській А.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
07.10.2020 року позивач звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, є власником житлового будинку за вищевказаною адресою. В будинку зареєстрований відповідач, який є колишнім співмешканцем матері позивача, який зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично з 2013 року по даний час не проживає та не з`являється.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.09.1986 року зареєстрована за місцем проживання у АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №203599702 від 11.03.2020 року, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності, номер запису про право власності 35873688 від 04.03.2020 року.
Згідно довідки про склад сім`ї, та проживання, виданої 06.07.2020 року виконавчим комітетом Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , до складу сім`ї, які проживають за даною адресою входять: ОСОБА_1 , голова д/г, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , син, ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки, наданої на запит суду Веселобалківською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, вих. №280 від 26.10.2020 року, згідно даних по господарського обліку в сільській раді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований, але не проживає за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 з 2003 року по теперішній час.
Відповідно до акту встановлення місця проживання, посвідченого депутатом сільської ради ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , 1963 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає з 2003 року.
Докази наявності поважних причин не проживання відповідача у житловому приміщенні в матеріалах справи відсутні.
Згідно ст.41 Конституції України, ч.ч.1-2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , - у зв`язку з відсутністю в жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,- задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Казанківським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: