Провадження № 6/727/144/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Горбан О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

учасник справи: представник заявника ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить зупинити виконавче провадження ВП №56272083 про стягнення з нього на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 2013812 грн. 23 коп., визнати виконавчий лист, виданий 29 січня 2018 року Шевченківським районним судом м. Чернівці по справі №727/10418/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 2013812 грн. 32 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Посилається на те, що в серпні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору №0 від 06 березня 2008 року.

11 вересня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було винесено рішення про задоволення даного позову.

15 лютого 2016 року Апеляційним судом Чернівецької області було постановлено ухвалу, згідно якої відмовлено ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні позовних вимог в частині стягнення боргу з нього, як поручителя.

21 червня 2017 року ВССУ була постановлена ухвала, згідно якої рішення Апеляційного суду Чернівецької області було скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

19 жовтня 2017 року Апеляційним судом Чернівецької області рішення суду першої інстанції залишено в силі.

В березні 2018 року він звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки.

20 березня 2019 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці його позов задоволено та визнано недійсним Договір поруки №186036 від 07 березня 2008 року і Додаткову угоду №1 від 25 серпня 2009 року до даного договору поруки, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

08 травня 2019 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Апеляційного суду Чернівецької області з апеляційною скаргою на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2019 року у цивільній справі №725/1318/18.

25 червня 2019 року було проголошено постанову Апеляційного суду Чернівецької області, відповідно до якої апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2019 року у справі №725/1318/18 залишено без змін.

Проте на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці №727/10418/14-ц, судом 29 січня 2018 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 2013812 грн. 23 коп.

На підставі виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного рішення державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про виконання рішення суду.

Після того, як 25 червня 2019 року було проголошено постанову Апеляційного суду Чернівецької області, він звернувся із заявою до Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області, із проханням закрити виконавче провадження.

З отриманої відповіді №54438 від 26 листопада 2019 року йому стало відомо, що незважаючи на той факт, що постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 25 червня 2019 року договір поруки визнаний недійсним, проте закрити виконавче провадження не має законних підстав, оскільки виконавчий лист №727/10418/14-ц не скасовано.

Вважає, що вказаний виконавчий лист повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому просить заяву задовольнити.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на заяву, в якій посилається на те, що оскільки на даний час рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2015 року у справі №727/10418/14-ц залишено без змін та є таким, що підлягає до обов`язкового виконання. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2015 року у справі №727/10418/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 2013812 грн. 23 коп. залишено без змін.

Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2019 року у справі №725/1318/18 було визнано недійсними договори поруки та додаткові угоди до них, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У пункті 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Таким чином, передбачених Законом № 1404-VIII обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Крім того, згідно із частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, наявність рішення суду, яким був визнаний недійсним договір поруки не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Отже, право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ухвалення рішення суду про визнання договору поруки недійсним.

Крім того, суд першої інстанції, після ухвалення рішення, позбавлений права переоцінювати докази, які були покладені в його обґрунтування. Така переоцінка може бути надана судами апеляційної та/або касаційної інстанцій, або в порядку перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відтак, матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а так само і стягнення безпідставно одержаних грошових коштів стягувачем за виконавчим документом, суд не вбачає.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження ВП №56272083 та витребування виконавчого листа №727/10418/14-ц від 29.01.18 р. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», а тому ці вимоги не підлягають також до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА