17.12.2020 Справа № 363/2953/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, Відділ Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

представник позивачки звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис вчинений 21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за №916 про звернення стягнення на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №0427/07/01-СL між ОСОБА_3 та АКБ «Форум» укладено іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . У червні 2019 року позивачка дізналась, що на примусовому виконанні у Вишгородському РВДВС ГтУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження №59214126 з примусового виконання виконавчого напису №916 від 21 травня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , яку передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору № 0427/07/01- СL від 08 листопада 2007 року, укладеному між Акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» та ОСОБА_5 , майновим поручителем якого виступає ОСОБА_3 . Вважає, що такий напис вчинено з порушенням положень чинного законодавства, оскільки з дня виникнення у стягувача права вимоги минуло більше трьох років та за відсутності відомостей про безспірність заборгованості.

Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Пояснив, що строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором настав ще 08 листопада 2012 року. Крім того, зазначив, що вже існує рішення суду про стягнення заборгованості, однак незважаючи на його ухвалення відповідачем і далі нараховувалися відмотки за користування кредитними коштами, а тому розмір заборгованості позивачки є необґрунтованим і безпідставним, та не може вважатися безспірним.

Представник відповідача в суді проти задоволення позову заперечив, подав суду відзив, в якому зазначив, що 05 березня 2018 року між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» укладено договір №1043-Ф про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги. У зв`язку з чим, виникло право примусового стягнення боргу, яким останній і скористався, тому є безпідставними твердження представника позивача про те, що виконавчий напис вчинений поза трирічним строком з дня виникнення у стягувача права вимоги. Також зазначив, що безспірність вимог стягувача визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. Тобто в повноваженнях нотаріуса, який вчиняє виконавчий напис є лише перевірка даним йому документів згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України віл 29 червня 1999 року №1172 у редакції від 22.02.2017 р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та у разі відповідності документів зазначеній постанові, нотаріус вчиняє виконавчий напис, жодних інших обов`язків у нотаріуса не виникає. Відтак на вимогу вказаної постанови КМУ нотаріусу було надано всі необхідних документів, що в подальшому і стало підставою для вчинення виконавчого напису.

Також зазначив, що на адресу майнового поручителя та позичальника надсилалась вимога про усунення порушення від 17 квітня 2019 року, що підтверджується розрахунковим документом та описом вкладення у цінний лист.

Крім того вважав, що представник позивача помилково посилається на частину 1 статті 2 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», яка зобов`язує обтяжувача разом з надісланням повідомлення одночасно провести реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, оскільки вказаний закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, але не нерухомого майна, яке є предметом спору в цій справі.

Треті особи по справі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули та про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2007 року між АКБ «ФОРУМ» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 0427/07/01-СL.

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 вказаного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування в розмірі 60 000 доларів США. Кредитні кошти надаються строком 08 листопада 2012 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 08 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ФОРУМ» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник С.А. та зареєстрований в реєстрі за №7461, згідно з яким ОСОБА_3 виступала майновим поручителем за кредитним зобов`язанням ОСОБА_5 .

Згідно п. 1.2 договору іпотеку, предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. 29.12.2002 року №9375 та зареєстрованого в Вишгородському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №16/35 від 11.01.2003 року, реєстраційний номер №19338060.

05.03.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 укладено договір №1043-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальника та іпотекодавців, зазначених у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до додатку до договору №1043- Ф від 05.03.2018 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги до нового кредитора перейшло право вимоги з ОСОБА_5 за кредитним договором №0427/07/01-CL від 08.11.2007 року, додатковою угодою від 27.08.2008 року до кредитного договору №0427/07/01-CL від 08.11.2007 року, додатковою угодою від 13.11.2008 року до кредитного договору №0427/07/01-CL від 08.11.2007 року, з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за договором іпотеки від 08.11.2007 року за р.№7461, додатковим договором від 27.08.2008 року за р.№4496 до договору іпотеки від 08.11.2007 року за р.№7461.

У зв`язку з надходженням 02.03.2018р. на рахунок банка коштів в сумі 283 112,00 гривень згідно п. 4.1. даного договору банк передав, а новий кредитор прийняв право вимоги у відповідності до даного договору. Розмір права вимоги відповідає загальному розміру заборгованості боржника перед банком, який станом на дату укладення сторонами договору складає: 139 910,73 дол. США (сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот десять доларів США 73 центи), що за курсом НБУ станом на дату укладання договору складає: 3 712 657,70 (три мільйона сімсот дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят сім гривень 70 копійок). з яких:

-заборгованість по основній сумі кредиту складає: 87 000,00 дол. США (вісімдесят сім тисяч доларів США), що за курсом НБУ станом на дату укладання договору складає: 2 308 623,65 грн. (два мільйона триста вісім тисяч шістсот двадцять три гривні 65 копійок):

-заборгованість по процентах складає: 52 910,73 дол. США (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот десять доларів США 73 центи), то за курсом НБУ станом на дату укладання договору складає 1 404 034,05 гри. (один мільйон чотириста чотири тисячі тридцять чотири гривні 05 копійок):

-заборгованість по комісіям - 0,00 грн.. та крім того штрафні санкції (штраф, пеня) у відповідності до умов Кредитного договору.

Того ж дня, 05 березня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4 укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору у зв`язку з укладенням між первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем договору №1043-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 05.03.2018р., відповідно до якого первісний іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю всі права вимоги за кредитним договором №0427/07/01 -СL від 08.11.2007 року разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями та викладеннями у новій редакції, що є його невід`ємною частиною, укладеним між первісним іпотекодержателем та ОСОБА_5 , первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває права первісного іпотекодержателем, належних первісному іпотекодержателю згідно з договором іпотеки, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник С.А., 08 листопада 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за №7461, укладеного між первісним іпотекодержателем, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно п. 1.2 договору за цим договором новий іпотекодержатель набуває право замість первісного іпотекодержатель одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців, у порядку, визначеному договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо) які випливають з умов кредитного договору та/або договору іпотеки, за рахунок майна, вказаного в п. 1.4. цього договору.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13 квітня 2018 року стягувача ПАТ «Банк Форум» у справі №2-1730/2010, у виконавчих листах по справі №2-1730/2010 та у виконавчому провадженні по виконанню рішення №2-1730/2010 замінено на його правонаступника ОСОБА_4

10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Завгвоздіною А.М. на ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися стягувач ОСОБА_4 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало боржнику ОСОБА_5

17 квітня 2019 року представник ОСОБА_4 надіслав на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором №0427/07/01-СL від 08 листопада 2007 року, в якій вимагав у 35-денний строк з дня направлення, але не більше ніж 30-денний строк з дня отримання цього листа, усунути порушення по виконанню зобов`язань за кредитним договором та сплатити заборгованість за кредитним договором достроково у повному обсязі. Якщо протягом вказаного строку дана вимога залишиться без задоволення, ОСОБА_4 розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 08.11.2007 за реєстровим №7461 та в порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку».

Як вбачається з копії поштових конвертів, листи із вказаною вимогою адресатами не отримані та повернулися відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №916 про звернення стягнення на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Згідно вказаного виконавчого напису сума заборгованості станом 17 квітня 2019 року становить 3 411 320 (три мільйони чотириста одинадцять тисяч триста двадцять) гривень 57 копійок (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими відсотками).

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та

боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 й неодноразово підтверджена палатами Верховного Суду, зокрема в постанові від 06 травня 2020 року в справі №320/7932/16-ц.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У вказаній справі, в обґрунтування позову представник ОСОБА_3 посилалася, зокрема, на те, що вимоги ОСОБА_4 , зазначені у заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні. Зокрема, позивачка не погоджувалася з розміром процентів за користування кредитом, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, зі строком їх нарахування. Крім того, вказувала, що у порушення статті 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги (08 листопада 2012 року) минуло більше трьох років.

Так, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Відтак суд вважає, що доводи представника позивачки щодо неправильного розрахунку розміру процентів за користування кредитом, який був поданий представником ОСОБА_4 нотаріусу для вчинення виконавчого напису, є слушними і заслуговують на увагу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при зверненні до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису стягувачем не надано нотаріусу жодних доказів на підтвердження розрахунків суми нарахованої заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 411 320 (три мільйони чотириста одинадцять тисяч триста двадцять) гривень 57 копійок.

За таких обставин розмір нарахованої заборгованості у виконавчому написі не може вважатися безспірним, який також не містить інформації щодо складових суми стягнення: розміру тіла кредиту, відсотків, пені, штрафу, тощо.

Відсутній у виконавчому написі й строк, за який нараховується стягнення, коли строк виконання основного зобов`язання по поверненню кредитних коштів настав ще в 2012 році, і за твердженням сторони позивача існує судове рішення щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що із заявою про видачу виконавчого напису стягувач звернувся 21 травня 2019 року, а виконавчий напис вчинено після спливу строків давності.

Разом з тим, право вимоги по основному зобов`язанню у первісного стягувача АКБ «Форум» виникло ще 08 листопада 2012 року, тобто у визначений пунктом 1.2 кредитного договору №0427/07/01-CL від 08 листопада 2007 року кінцевий термін повернення кредитних коштів.

Однак з цієї дати до вчинення виконавчого напису 21 травня 2019 року минуло більше трьох років, що вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не відповідає.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене права позивачки, яке підлягає захистові, а пред`явлений позов задоволенню.

Крім того, позивачем представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем та зареєстрований в реєстрі за №916 про звернення стягнення на Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_4 .

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .

Відділ Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, знаходиться за адресою вул. Шолуденка, 6, Вишгород, Київська обл.

ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою АДРЕСА_6 .

Суддя