Справа № 237/3991/20
Провадження № 2/237/1334/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.12.20 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1995 року на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ОСОБА_3 , мати позивачки, померла. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину втратила. Наразі в отримані свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Також, позивачка просить визнати за нею право власності на частину квартири, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, оскільки оригінал свідоцтва наразі втрачено.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 07.05.1997 року зроблено запис за № 139, про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1995 року, виданого органом приватизації Курахівського заводу залізобетонних конструкцій в особі керівника органу приватизації Тарапата А. Н.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - доньки померлої.

Так, відповідно до посвідки про народження НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками вказано: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища 4 сформованого 03.09.2020 року, ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_7 16.09.1962 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до відомостей з реєстру територіальної громади м. Курахове № 298/12-16 від 04.06.2020 року, на момент смерті ОСОБА_3 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , 1909 року народження, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори Островерхової О. А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61248891 спадкове справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена по Курахівській державній нотаріальній конторі 22.03.2000 року та видано свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 15.2. Правил ведення нотаріального діловодства контора передає справи (наряди) нотаріальних документів після закінчення десятирічного строку їх зберігання у відповідній державній нотаріальній конторі згідно з графіком, затвердженим завідувачем державного нотаріального архіву. Вищезазначена справа була передана до Донецького обласного нотаріального архіву для постійного зберігання. Згідно п. 16.3 Правил ведення нотаріального діловодства При зверненні фізичної чи юридичної особи до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у тих випадках, коли спадкову справу передано для зберігання до архіву, нотаріус витребовує з державного нотаріального архіву відповідну спадкову справу разом з відповідними документами обліково-довідкового характеру (книгою обліку і реєстрації спадкових справ, алфавітною книгою спадкових справ). Вищевказаний архів знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області і витребувати вищезазначену спадкову справу не має можливості.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину, однак наразі не має можливості отримати свідоцтво про право власності на Ѕ частину квартири.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частину квартири, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу.

Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1995 року, виданого Органом приватизації Курахівського заводу залізобетонних конструкцій в особі керівника органу приватизації А. Н. Тарапата, квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Позивачка, ОСОБА_1 вказує, що наразі оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на квартиру або жилий будинок.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України право на позов з підстав втрати правовстановлюючого документа виникає у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них права вимоги щодо спірного майна та за відсутності можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності на нерухоме майно, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу.

Позивачка подала до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що є інвалідом ІІ групи, додала до клопотання документи на підтвердження наявності інвалідності.

Відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 9 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На підставі викладеного і керуючисьст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 321, 328, 331, 392, 1217, 1220, 1258, 1261, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 01.12.20 року