Справа № 202/6500/16-ц
Провадження № 2-з/202/159/2020
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі - Нетеса Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про накладення арешту на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2020 року на адресу суду від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшла заява про накладення арешту на предмет іпотеки в порядку ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2017 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2018 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2017 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову: визнано недійсним договір іпотеки від 29.02.2008 року № PM-SME307/080/2008, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н.Е., реєстровий № 1671. Постановою Верховного Суду від 21.03.2019 року вказану постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області залишено без змін. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про перегляд постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2018 року за нововиявленими обставинами. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказало, що вказаний договір іпотеки укладався з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № CM-SME307/080/2008 від 28.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк». Предметом іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 18.03.2011 року на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк» продав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитний договір № CM-SME307/080/2008 від 28.02.2008 року. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду і рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2019 року у цивільній справі № 2-547/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CM-SME307/080/2008 від 28.02.2008 року у розмірі 58964,29 доларів США (що еквівалентно 1471847,74 грн.), що складається з: 55023,76 доларів США заборгованості за кредитом, 3940,53 доларів США заборгованості за відсотками, 6863,00 грн. пені. Вказане рішення набрало законної сили 01.08.2019 року. 30.08.2019 року були видані виконавчі листи.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, враховуючи, що договір іпотеки, котрий забезпечував виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, рішенням суду визнано недійсним, просив накласти арешт на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , який підлягає зняттю після повного виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № CM-SME307/080/2008 від 28.02.2008 року у розмірі 58964,29 доларів США.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали справи № 202/6500/16-ц, вважає, що заява про накладення арешту на майно не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/6500/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 102-106 т. 1).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2018 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2017 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову: визнано недійсним договір іпотеки від 29.02.2008 року № PM-SME307/080/2008, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н.Е., реєстровий № 1671 (а.с. 202-205 т. 1).

Постановою Верховного Суду від 21.03.2019 року вказану постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області залишено без змін (а.с. 28-30 т. 2).

Як встановлено судами під час розгляду вказаної справи договір іпотеки від 29.02.2008 року № PM-SME307/080/2008, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н.Е., реєстровий № 1671, був укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № CM-SME307/080/2008 від 28.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк».

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2019 року у цивільній справі № 2-547/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CM-SME307/080/2008 від 28.02.2008 року у розмірі 58964,29 доларів США (що еквівалентно 1471847,74 грн.), що складається з: 55023,76 доларів США заборгованості за кредитом, 3940,53 доларів США заборгованості за відсотками, 6863,00 грн. пені. Вказане рішення набрало законної сили 01.08.2019 року. 30.08.2019 року були видані виконавчі листи (а.с. 95-97 т. 2).

Як встановлено в судовому засіданні на даний час зобов`язання перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_2 не виконано, заборгованість не погашена та рішення суду не виконано.

Відповідно до ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Частина перша статті 58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Оскільки норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов`язань» від 02 жовтня 2012 року, якими ЦК України доповнено статтею 1057-1, набрали чинності 04 листопада 2012 року, тобто після укладення спірного іпотечного договору, який було укладено 29.02.2008 року, що виключає можливість застосування зазначеної норми до спірних правовідносин

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22.02.2017 року у справі № 6-2705цс16.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, у зв`язку з чим відмовляє ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 258-260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про накладення арешту на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення цієї ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.