САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1005/20
Провадження №2/726/299/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Асташева С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначаючи, що вона згідно договору дарування від 22.11.1993 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вказує, що з 2009 до жовтня 2018 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, оскільки вважала ОСОБА_2 своєю сім`єю, то надала йому дозвіл на реєстрацію його місця проживання в її будинку. На даний час, у будинку, що є її власністю, зареєстровані окрім неї, відповідач ОСОБА_2 та їх спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У жовтні 2018 року, через постійні конфлікти між сторонами, позивачка перестала проживати разом із відповідачем. Зазначає, що на даний час, відповідач вже більше року не проживає в її будинку за місцем його реєстрації, у будинку відсутнє будь-яке майно чи інші речі, які б могли йому належати. Дані обставини можуть підтвердити її сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказує, що реєстрація місця проживання відповідача у її будинку, перешкоджає їй у реалізації права на отримання субсидії, призводить до фінансових втрат та створює перешкоди у користуванні власністю, добровільно відповідач змінювати місце реєстрації не бажає.

На підставі вищевикладеного просить, суд, визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, проте представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте надав засобами електронної пошти клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату, посилаючись на необхідність відвідання лікаря.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, суд звертає увагу на те, що належних доказів поважності причин неявки в судове засідання 10.12.2020 року відповідачем до його клопотання не надано, а також враховуючи, що справа тривалий час перебуває в провадженні суду, приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача ОСОБА_2 .

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 22.11.1993 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано в ЧОКБТІ 15.11.1999 року.

Згідно довідки про виписку з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію № 22д/1657 від 05.02.2020 р., вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживає і зареєстрована в АДРЕСА_1 та за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (власник) ОСОБА_3 , 26.10.2010 року, (син) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловік)

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які вказали, що ОСОБА_1 проживала разом із відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою АДРЕСА_2 до кінця жовтня 2018 року, однак з листопада 2018 року ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою.

Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

З наведеного вбачається, що власник вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить йому на праві приватної власності.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК Української РСР. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З урахуванням не проживання відповідача в будинку за адресою АДРЕСА_2 який належить на праві власності позивачці з метою захисту права власності та права вільного розпорядження своїм майном, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_2 , внаслідок його відсутності без поважних причин строком понад одного року, відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України.

На підставі ст. 321, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев