Провадження №2/523/4762/20
У Х В А Л А

"15" грудня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що 28 серпня 2015 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб. Перебуваючи в шлюбі, подружжя 15.01.2019 року на спільні кошти придбало автомобіль «Mazda 3», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було одразу оформлено на ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що подружні стосунки між сторонами фактично припинено, відповідач висилив позивача та їх спільну дитину з житла, де вони спільно проживали та відмовився вирішувати питання щодо розподілу спільного майна подружжя в добровільному порядку. У зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, яким просить в порядку поділу спільного майна стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь Ѕ частку вартості автомобіля «Mazda 3», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка становить: 103 820 грн. 00 коп.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.175 ЦПК України.

Заявою від 14.12.2020 року вх. № 31493 позивач усунула недоліки визначені ухвалою суду від 13.11.2020 року, до заяви надано платіжне доручення про доплату судового збору.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.12.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судове засідання.

Разом із позовною заявою позивач подала також заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту автомобіль марки «Mazda 3», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , червоного кольору, який зареєстрований за ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви, позивач зазначила, що станом на цей час фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено та відповідач намагається продати цей автомобіль з метою унеможливлення його поділу. У зв`язку з цим, просила суд задовольнити заяву та накласти арешт на автомобіль.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.5 ст.151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.4).1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто заявник мав сплати при поданні заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Разом з тим, у порушення вимог вищенаведених норм, позивачем до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, не наведено та не зазначено будь-яких обставин, які б відповідно до вимог закону давали підстави для звільнення заявника від сплати судового збору.

Крім іншого, заява про забезпечення позову в супереч вимогам ч. 6 ст. 151 ЦПК України не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, до заяви не додано доказів сплати судового збору, суд приходить до висновку про наявність підстав для її повернення заявнику, відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 81, 149, 150, 151, 153, 116, 258-261, 353-355, 441, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя: