22-ц/804/3718/20
242/320/15-ц

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 242/320/15-ц

Номер провадження 22-ц/804/3718/20

16 грудня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Биліни Т.І., Принцевської В.П.,

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

заявник виконуючий обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Селидівської міської ради Донецької області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 березня 2015 року, ухвалене у складі судді Моцного О.С. у справі за заявою виконуючого обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Селидівської міської ради Донецької області про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року виконуючий обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Селидівської міської ради Донецької області звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що померлому ОСОБА_2 на день смерті на праві власності належала земельна ділянка (пай), площею 6,23 гектарів, вартістю 75 693,24 грн, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ДН№006598 від 22 серпня 2005 року. З огляду на те, що у встановлений законом строк ніхто із спадкоємців спадщину не прийняв, заявник просив визнати спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 18 березня 2015 року вищевказану заяву задоволено. Спадщину у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,23 гектарів, розташовану на території Селидівської міської ради Донецької області, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право власності на землю ДН№006598, виданого 22 серпня 2005 року Селидівською міською радою Донецької області, визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади Селидівської міської ради Донецької області.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки власник земельної ділянки помер, а спадкоємці в нього відсутні і з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, тому така спадщина підлягає визнанню відумерлою й підлягає передачі у власність територіальної громади Селидівської міської ради Донецької області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи інших учасників справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участь у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Скарга мотивована тим, що вона, будучи донькою померлого ОСОБА_2 , прийняла спадщину після його смерті, оскільки була зареєстрована та проживала разом з батьком на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання від 20 жовтня 2020 року та відомостями її паспорту. Після її звернення 20 жовтня 2020 року в Першу Селидівську державну нотаріальну контору з заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилось після смерті її батька, була заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за №62133267 від 20 жовтня 2020 року. Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 складається з ? частки житлового будинку з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки (паю), яка була визнана за рішенням суду відумерлою спадщиною. Крім того, зазначила, що до цього часу вона не могла знайти державний акт на зазначену земельну ділянку, тому що вважала його втраченим і при зверненні до Центру адміністративних послуг їй стало відомо спадкова земельна ділянка перейшла у власність Селидівської міської ради Донецької області. Вважає, що при розгляді справи місцевий суд необґрунтовано не встановив коло спадкоємців ОСОБА_2 . Окрім цього, заява про визнання спадщини відумерлою підписана виконуючим обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора, але в матеріалах справи відсутнє відповідне підтвердження повноважень цієї особи на підписання заяви до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Красноармійська місцева прокуратура Донецької області, посилаючись на відповідність оскарженого судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. При цьому зазначила, що при розгляді справи суд першої інстанції дотримався вимог матеріального права та, правильно встановивши відсутність у ОСОБА_2 спадкоємців, які з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, дійшов обґрунтованого висновку, що спадщина останнього підлягає визнанню відумерлою. Крім того, прокуратура зазначила, що скаржниця не довела факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час смерті, оскільки надана нею довідка з місця проживання та відомості з паспорту доводять лише її місце реєстрації разом з померлим ОСОБА_2 , а не факт постійного з ним проживання на час смерті. Крім того, на час подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора виконував його заступник Кондратенко С.М., який мав повноваження підписувати такі заяви, що підтверджується відповідним наказом прокурора Донецької області від 20 січня 2015 року № 133-к. Також прокуратура зазначила, що відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на територію міста Селидове Донецької області поширюється юрисдикція Красноармійської місцевої прокуратури, а не її Селидівський відділ, який скаржниця зазначила в апеляційній скарзі в якості заявника, а тому з огляду на неналежне оформлення апеляційної скарги на підставі п.3.ч.2.ст. 356 ЦПК України, скарга підлягає поверненню ОСОБА_1

Селидівська міська рада Донецької області не скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник Донецької обласної прокуратури Зубов С.М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив оскаржене рішення суду залишити без змін.

Скаржниця та її представник - адвокат Єгорова Н.І., представник Селидівської міської ради Донецької області в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника прокуратури, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка, площею 6,23 га, що розташована на території Селидівської міської ради Донецької області була передана у власність ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на землю ДН№006598, виданим 22 серпня 2005 року Селидівською міською радою Донецької області (а.с 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної земельної ділянки (а.с 13).

Згідно відповіді Першої Селидівської державної нотаріальної контори від 27 лютого 2015 року №70/01-09 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с 23,24-25).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1-3 статті 1277 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

За змістом пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України справи про визнання спадщини відумерлою суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Визначальною обставиною під час розгляду справ у порядку окремого провадження є те, що їх розгляд не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ в порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умови, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про визнання права на спадкове майно, яке може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17, провадження № 61-15965св19.

Згідно з частинами першою - третьою статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 636/1324/16-ц (провадження № 14-225цс18).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша та друга статті 1223 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною третьою статті 1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду із заявою про визнання майна відумерлою спадщиною, прокурор в інтересах держави в особі Селидівської міської ради Донецької області зазначав, що після смерті ОСОБА_2 залишилося нерухоме майно, яке не було успадковане упродовж встановленого законом строку жодною особою.

Суд першої інстанції погодився з такими висновками, проте доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі про те, що вона є спадкоємцем майна її батька ОСОБА_2 та прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, хоча і не оформила право власності на спадкове майно, підлягають перевірці.

Оскільки прокурором в інтересах держави в особі Селидівської міської ради Донецької області було подано заяву в порядку окремого провадження, то відсутня можливість встановлення певних обставин справи щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 та їх доказування.

Таким чином, заява виконуючого обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Селидівської міської ради Донецької області про визнання спадщини відумерлою не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції викладеного не врахував, не з`ясував обставин, за якими особи могли вважатися такими, що прийняли спадщину, зокрема на підставі вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів наявності повноважень у заступника Селидівського міжрайонного прокурора на підписання заяви про визнання спадщини відумерлою спростовуються наказом прокурора Донецької області від 20 січня 2015 року № 133-к, згідно якого на час подання до суду цієї заяви обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора виконував його заступник Кондратенко С.М.

Крім того, апеляційний суд відхиляє аргумент, викладений у відзиві на апеляційну скаргу про невідповідність форми апеляційної скарги ОСОБА_1 вимогам процесуального закону, оскільки апеляційна скарга була оформлена скаржницею у відповідності до ст. 356 ЦПК України і це питання було вирішено апеляційним судом при відкритті апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості, воно підлягає скасуванню, а заява - залишенню без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги про зобов`язання державного реєстратора Селидівської міської ради Донецької області припинити дію про власника спірної земельної ділянки - Селидівської міської ради Донецької області задоволенню не підлягають з огляду на те, що такі повноваження апеляційної інстанції при скасуванні судового рішення суду першої інстанції не передбачені нормами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374,377, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 березня 2015 року скасувати.

Заяву виконуючого обов`язки Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Селидівської міської ради Донецької області про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 18 грудня 2020 року.

Суддя: