Справа № 369/1498/16
Провадження №8/369/11/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Одинцов О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння визнання свідоцтв та договорів купівлі-продажу недійсним, -

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Вказав, що по справі 369/1498/16 рішенням районного суду у задоволенні його позову було відмовлено, в тому числі у задоволенні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь спадкоємців ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_1 . Разом з тим, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 19 листопада 2019 року було визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, акти державного виконавця та свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру.

Рішення суду по цивільній справі 369/1498/19 в частині відмови у задоволенні вимоги про витребування майна має бути переглянуте за новиявленими обставинами як прийняте без дослідження доказів та обставин, встановлених в рішенні по справі №752/8820/17, тобто наявність істотних обставин, які не могли бути відомі їм на час розгляду справи та прийняття судом оскаржуваного рішення.

Просили суд скасувати рішення від 20 червня 2017 року по справі 369/1498/16 у зв`язку з нововиявленими обставинами та увалити нове, яким позовні вимоги в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь спадкоємців ОСОБА_9 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 .

У судове засіданняособи, які не беруть участь в розгляді справи, не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник заявника ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння визнання свідоцтв та договорів купівлі-продажу недійсним відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову в розрізі заявленої вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належності спірної квартири АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_9 на момент його смерті..

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2017 року апеляційну скаргу відхилено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та вважав, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічного і повного з`ясування обставин справи.

Постановою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року судові рішення залишені без змін.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З урахуванням приписів частини першої статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили; 2) з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав рішення суду, на яке посилається як на ново виявлену обставину, 12 травня 2020 року, тому суд приходить до висновку про подання заяви у строки та можливість розгляду її по суті, що сприятиме дотримання прав особи на подання такої особи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Разом з тим, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для пред`явлення нової вимоги, а також якщо обставини виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення.

Як на нововиявлену обставину посилається на те, що у судовому порядку визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, визнано недійсними акти виконавця та визнано недійсними свідоцтва про право власності щодо квартири АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 19 листопада 2019 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені приватним підприємством «НИВА-В.Ш.» 12 квітня 2010 року з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належало на праві власності ОСОБА_9 ; визнано недійсними протоколи №12/10 від 12.04.2010р. Приватного підприємства «НИВА-В.III.» , про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ; визнано недійними акти державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Петренко Л.І. про проведені прилюдні торги від 13.04.2010р. з продажу квартири АДРЕСА_1 ; визнано недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 24 грудня 2015 року, видане ОСОБА_7 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем, яке зареєстроване за № 2934.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення норми ЦПК свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» (Khristovv. Ukraine, заява № 24465/04) від 19.02.2009, де в п. 33 зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). 34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Також з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича задоволено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 листопада 2019 року скасувано в частині задоволення позову до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та стягнення з нього судових витрат у розмірі 640 грн. У цій частині ухвалити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича відмовлено.

При цьому апеляційний суд вказав, що «відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 18.03.2016 власником кв. АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.Г.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до до відповідачів Відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсними протоколів про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, визнання недійсними актів державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вважав приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича належним відповідачем.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись виходячи з наступного.

Слід зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Спір про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Колегія суддів вважає, що зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом першої інстанції обставини справи підтверджують, що спір у позивача є саме з відповідачем ОСОБА_7 з приводу порушення ним права власності позивача на квартиру внаслідок дій ОСОБА_7 щодо реєстрації за ним такого права. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо.

Отже, позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивач зазначив співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

З огляду на те, що позивач заявив позов також до неналежного співвідповідача-приватного нотаріуса, висновки суду першої інстанції про задоволення позову щодо нього та про покладення на останнього судових витрат є помилковими.»

Суд вважає, що дані обставини, які вказав відповідач, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК, оскільки процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, на думку заявника, неповне встановлення фактичних обставин справи, подання сторонами доказів на підтвердження вимог та заперечень, дані обставин не досліджувались судом при розгляді справи, не обґрунтовували позивачі свої позовні вимоги такими обставинами) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, які вказані у заяві виникли тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів), це є нові докази, які не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У зв`язку суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду від 20 червня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 423-429 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння визнання свідоцтв та договорів купівлі-продажу недійсним відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 12 листопада 2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич