Проваження № 22-ц/824/2879/2020 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 березня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 19 липня 2019 року усправі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Київської міської ради, реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, Печерської районної у м.Києві державної адміністрації, треті особи: приватні нотаріуси Київського міського округу Змисловська Тетяна Василівна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, витребування майна та визнання права власності на майно за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який надалі доповнив і мотивував тим, що він із 1971 року постійно проживає і зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 . У 2016 році він дізнався, що невідомі особи шахрайським способом заволоділи його квартирою і намагаються його виселити. Так, йому стало відомо, що 27 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбав вказану квартиру у відповідача ОСОБА_3 , який начебто був її власником на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Мінекономіки України 05 січня 1998 року, що не відповідає дійсності, оскільки ні наказ Мінекноміки не видавався, ні реєстрація квартири не здійснювалася. Надалі ОСОБА_2 провів відчуження квартири за договором курівлі-продажу відповідачу ОСОБА_4 , який у свою чергу 23 червня 2017 року продав квартиру ОСОБА_5 . Посилаючись на незаконність вказаних правочинів, просив: визнати недійсними наступні договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 : укладений 27 квітня 2016 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності; укладений 28 квітня 2017 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності; укладений 22 червня 2017 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та скасувати рішення про державну реєстрацію права

- 2 -

власності; витребувати від ОСОБА_5 на користь територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради спірну квартиру та визнати за ним право власності на цю квартир.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19 липня 2019 року позов ОСОБА_1 зилишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального справа. Скарга мотивована тим, що, залишаючи позов без розгляду, суд порушив норми процесуального права, оскільки неявка позивача та його представника в судове засідання обумовлена поважними причинами, а залишення його позову без розгляду порушує його право на справедливий розгляд справи судом.

Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, посилаючись на неможливість залишення ним квартири у зв`язку із постійними спробами його виселити.

Відповідач Печерська районна у м.Києві державна адміністрація повідомлена про час розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Відповідачі Київська міська рада, реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві та треті особи: приватні нотаріуси Київського міського округу Змисловська Тетяна Василівна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Суд неодноразово повідомляв відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про розгляд справи (30 січня, 20 лютого та 12 березня 2020 року). Згідно відміток пошти ОСОБА_5 вибула і за вказаною адресою не проживає (а.с.177,181,203), відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за місцем проживання відсутні (а.с.199,201), відповідач ОСОБА_2 не повідомлений з інших причин.

За таких обставин відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, суд викликав відповідачів до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.208-209).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржувана судова ухвала не відповідає.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що належним чином повідомлений позивач та його представник повторно, а саме 07 березня та 19 липня 2019 року не з`явилися в судові засідання без поважних причин.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони не грунтуються на матеріалах справи, що призвело до порушення судом норм

- 3 -

процесуального права.

Відповідно до приписів ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні приписи містить п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

За змістом наведених норм підставою залишення позову без розгляду є неявка двічі поспіль належним чином повідомленого позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки за відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутність.

Дана справа призначена до розгляду на 07 березня 2019 року на 14-00 год, а у зв`язку із неявкою сторін справу відкладено на 19 липня 2019 року на 11-00 год.

Водночас зі справи вбачається, що 07 березня 2019 року о 08 год 48 хв. електронною поштою до суду надішла заява від представника позивача адвоката Чупіна В.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із його терміновим від`їздом до м.Бердянська у службових справах. До заяви адвокатом додано квиток (посадочний документ АТ «Укрзалізниці») на його ім`я, згідно якого від`їзд з м.Києва 05 березя 2019 року, а прибуття до м.Бердянська 06 березня 2019 року (т.2 а.с.189-191). Окрім того, в цей же день 07 березня 2019 року позивачем до суду подана заява про відкладення розгляду у зв`язку із неявкою його адвоката та неможливістю самостійно здійснювати представництво при розгляді справи (т.2 а.с.194).

Окрім того, встановлено, що 16 липня 2019 року позивачем подано до суду заяву про відкладення розгляду справи з огляду на його захворювання з підозрою на кір (т.2 а.с.219). До заяви доказів захворювання не додано, однак при подачі апеляційної скарги позивач додав довідку про надання медичної допомоги, а саме, що 19 липня 2019 року він був оглянутий лікарем ОСОБА_8 та йому встановлено діагноз підозра на кір, зроблено медичні інєкції, однак хворий від госпіталізації відмовився.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених ст.223 ЦПК України підстав для зилишення позову без розгляду, а саме відсутність повторної неяки позивача двічі поспіль без поважних причин.

Отже, передбачених законом підстав залишати позов без розгляду у суду не було.

Суд вказаних обставин не врахував і постановив незакону і необгрунтовану ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259, 374, 379, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 19 липня 2019 року скасувати і

- 4 -

направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: