Справа № 640/2521/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лавінди Наталії Олександрівни, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків його недійсності,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , ПН ХМНО Лавінди Н.О. в якому просить : визнати незаконними дії приватного нотаріуса ХМНО Лавінди Н.О. при посвідченні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 03.02.2017 між ним та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за №488; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 03.02.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Лавіндою Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №488; в порядку застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу 03.02.2017 року поновити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

До суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Київським районним судом м.Харкова кримінальної справи №953/24925/19 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України заволодіння квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 шляхом обману.

Відповідач та представники проти задоволення клопотання заперечували, вважали можливий розгляд даної справи

Відповідно до ч.1 ст. 251, ст.253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває кримінальна справа №953/24925/19 по кримінальному провадженню № 0001081 від 28.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_2 03.02.2017 року, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом оренди належної ОСОБА_3 житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно нею заволоділа, змінивши право власності на свою користь, чим завдала ОСОБА_4 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, а саме 1683251 грн. без ПДВ, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Згідно заявлених позовних вимог ОСОБА_3 у даній справі , він просить визнати недійним договір від 03.02.2017р. купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок його обману ОСОБА_2 . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що при укладанні оспорюваного правочину не розумів української мови та вважав що передає квартиру у тимчасове користування, а не відчужує її.

Визнання правочину внаслідок обману, врегульовано положеннями ст. 230 ЦК

України, яка передбачає- якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин.

Суб`єктивна сторона злочину передбачена ч.4 ст. 190 КК України передбачає наявність у особи прямого умислу.

Тобто, наявність або відсутність умислу ОСОБА_2 на обман ОСОБА_3 та заволодіння спірної квартири підлягає встановленню у кримінальному провадженні, внаслідок чого, суд вважає що розгляд даної справи не можливий до розгляду судом кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 251, 253, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Клопотання представника позивача - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лавінди Наталії Олександрівни, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків його недійсності - зупинити, до розгляду Київським районним судом м.Харкова кримінальної справи №953/24925/19 по кримінальному провадженню № 0001081 від 28.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України та набрання законної сили судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.