Справа № 206/5104/20
Провадження № 4-с/206/8/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Нор І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересована особа ОСОБА_2 , -

за участю:

представника заявника адвоката Шипіленко Р.О.,

представника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Репа Я.О.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Павелко С.М.,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2020 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Репан Я.О. Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) щодо проведення та прийняття оцінки ј частини квартири АДРЕСА_1 , визначеної у звіті № 0910.2/20 від 10.10.2020 року про оцінку майна, а також визнати протиправною оцінку майна, визначену у Звіті № 0910.2/20 від 10.10.2020 року про оцінку майна. В обґрунтування скарги зазначив, що 03.11.2020 поштовим зв`язком разом з супровідним листом Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) він отримав висновок про вартість належної йому 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Вказаний висновок є невід`ємною частиною звіту № 0910.2/20 від 10.10.2020 року про оцінку майна. Вказаний звіт йому направлено не було. Вважає дії державного виконавця щодо прийняття зазначеного звіту для проведення прилюдних торгів неправомірними, оскільки оцінювач не провів особистого огляду об`єкта оцінки, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на результати такої оцінки. Крім того, в матеріалах справи немає доказів звернення ФОП ОСОБА_3 або державного виконавця до нього з вимогою забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до об`єкта оцінки. Вважає, що під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження було порушено положення вимог закону, що є підставою для визнання такої оцінки майна протиправною.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити. Також суду пояснив, що оцінка нерухомого майна є необ`єктивною, оскільки не було здійснено особистого огляду об`єкту нерухомого майна суб`єктом оцінювання. З визначеною вартістю він та ОСОБА_1 не згодні.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги та суду пояснила, що звіт про оцінку майна божника ОСОБА_1 було проведено з дотриманням вимог законодавства на підставі технічної документації об`єкту нерухомого майна. Також суду було надано письмові заперечення проти скарги, які долучено до матеріалів справи (а.с. 41-44).

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги та просив суд відмовити у її задоволенні. Також суду було надано письмові заперечення щодо скарги, в яких зазначено, що скарга є безпідставною та необґрунтованою, боржником не надано доказів про те, що оцінку було проведено без огляду майна, а скасування оцінки з таких формальних підстав є невиправданим та несправедливим. (а.с. 28-30)

Заслухавши доводи учасників судового процесу, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності вчиняла відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові ВП ВС від 20.03.2019 у справі № 821/197/18.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська 24 лютого 2011 року видано виконавчий лист № 2-1596/08 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення здійснювати із 20 червня 2008 року і до повноліття доньки. Судові рішення негайно виконати у розмірі платежу за один місяць (а.с.54).

Постановою державного виконавця ВП № 33718436 від 26 лютого 2020 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1596/08 виданого 24.02.2011 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі ј частини у зв`язку з перебуванням на виконанні виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з одного й того ж боржника, виконавчі провадження № 33718436, № 60218485, № 60230444 об`єднано у зведене виконавче провадження № 61404348 (а.с. 53)

Постановою державного виконавця ВП № 33718436 від 17 вересня 2020 року описано та накладено арешт на майно: ј частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., яка належить боржнику ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.11.2006. На описане майно накладено арешт та встановлено заборону відчужування у будь-якій формі (а.с. 86)

Постановою державного виконавця ВП № 33718436 від 29 вересня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 для надання висновку про вартість описаного й арештованого майна (а.с. 83-85)

Як вбачається з листа від 15.10.2020 КП «ДМБТІ» ДМР» у відповідь на запит державного виконавця Репан Я.О. було надано копію технічної та правовстановлюючої документації з інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.88-91)

ФОП « ОСОБА_3 » було складено звіт № 0910.2/20 про оцінку вартості майна, а саме ј частини житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. (а.с.57-82)

Згідно висновків про вартість квартири, затверджених суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_3 » 10 жовтня 2020 року, підсумкова величина вартості ј частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., отримана в результаті оцінки складає 202075,00 грн. (а.с.14,56)

Вказані висновки було направлено державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_2 з відповідним супровідним листом засобами поштового зв`язку (а.с.12-13)

Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому ст. 57 цього Закону.

Статтею 57 вказаного Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

У відповідності до ч. 1ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування (ч.ч. 1, 4 ст. 9 вказаного вище закону).

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

В пунктах 50-55 вказаного Стандарту визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року №1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Пунктами 50 та 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки. Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту №1).

За змістом пункту 56 Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Зі змісту спірного звіту про оцінку майна вбачається, що суб`єкт господарювання виготовив його на підставі наявної технічної та правовстановлюючої документації, з урахуванням візуального огляду зовні (з вулиці) 09.10.2020. Також, у звіті зазначено, що на дату оцінки власник не надав доступу до внутрішнього приміщення квартири, тому умовно прийнято що оздоблення оцінюваної квартири відноситься до категорії «Простий ремонт» - виконаний вітчизняними та імпортними матеріалами середньої та високої цінової категорії, які знаходяться у задовільному стані.

В той же час, в судовому засіданні не встановлено та учасниками справи не доведено, що 09.10.2020 року, власники квартири, які були належним чином повідомлені про проведення оцінки незалежним оцінювачем, перешкоджали доступу спеціаліста до квартири. У письмових запереченнях державного виконавця та у наданих матеріалах виконавчого провадження також відсутні будь-які докази перешкоджання доступу до об`єкту оцінювання.

Зазначені обставини, а також те, що матеріали справи не містять доказів обґрунтованості проведення огляду предмету оцінки візуально, без проникнення до цього об`єкту і огляду його безпосередньо в натурі, як зовні, так і всередині, в своїй сукупності свідчать про незаконність оцінки нерухомого майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що проведення оцінки без безпосереднього огляду квартири, в даному випадку не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу може привести до реалізації майна за ціною нижчою ніж реальна ринкова вартість.

Аналогічні правові позиції містяться й у постановах Верховного Суду від 26 березня 2020 року у справі № 520/1745/18-ц провадження № 61-41585св18, від 15.10.2020 року у справі №917/628/17, від 04.12.1019 у справі №910/7221/17

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати неправомірними дії неправомірними дії державного виконавця Репан Я.О. Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) щодо проведення та прийняття оцінки ј частини квартири АДРЕСА_1 , визначеної у звіті № 0910.2/20 від 10.10.2020 року про оцінку майна, а також визнати протиправною оцінку майна, визначену у Звіті № 0910.2/20 від 10.10.2020 року про оцінку майна.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Репан Яни Олексіївни щодо проведення та прийняття оцінки ј квартири АДРЕСА_1 , визначеної у «Звіті № 0910.2/20 про оцінку майна, складеного 10 жовтня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 .

Визнати протиправною оцінку ј квартири АДРЕСА_1 , визначеної у «Звіті № 0910.2/20 про оцінку майна, складеного 10 жовтня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 .

Повнй текст ухвали складено 22 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: Кушнірчук Р.О.