КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/431/2020 Головуючий у І інстанції - Мазур Ю.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до МТСБУ про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 травня 2019 року в м. Києві по вул. Фізкультури сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 , що підтверджується Постановою Голосіївського районного суду від 08 липня 2019 року по справі №752/11963/19.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_2 , право власності якого належить позивачу.

Згідно Звіту №63/19 від 17 грудня 2019 року, складеного ТОВ «Юридична Компанія «Консулат», розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля позивача складає 51185,11 грн.

Власником автомобіля «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ «ТЕХКОРП».

Автомобіль «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений за полісом №АК/7571733 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

18 червня 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою про страхове відшкодування.

У відповідь ПрАТ «СК «Юнівес» надало роз`яснення, що відшкодування завданих позивачу збитків має бути здійснено МТСБУ з коштів централізованого страхового резервного фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах.

Позивач зазначає, що за наявною у нього інформацією на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував в особистому користуванні ОСОБА_2 , який не виконував трудові обов`язки в день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

18 вересня 2019 року МТСБУ листом повідомило позивача про відмову у відшкодуванні шкоди.

Просив стягнути з відповідача на його користь суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 51185,11 грн, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального прав.

Суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивом та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та є незаконним та необґрунтованим.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що 29 травня 2019 року в м. Києві по вул. Фізкультури сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Porsche», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 , який є учасником бойових дій.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , чим заподіяно збитки власнику даного транспортного засобу ОСОБА_1 .

В рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року по справі №752/431/20 суд звернув увагу на лист відповідача, яким МТСБУ відмовило ОСОБА_1 у здійсненні страхового відшкодування.

Причиною відмови стало те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 , який перебував з ТОВ «Техкорп» - власником автомобіля «Porsche», д.н.з. НОМЕР_1 , в трудових відносинах та під час дорожньо-транспортної пригоди виконував свої трудові (службові) обов`язки.

Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки водій ОСОБА_2 під час настання ДТП користувався автомобілем «Porsche», д.н.з. НОМЕР_1 , в особистих цілях про що було зазначено в позовній заяві, на підтвердження чого було долучено відповідь на запит вих. №19/06/12-01 від 12 червня 2019року, однак суд першої інстанції з невідомих причин проігнорував даний доказ та безпідставно зазначив, що твердження позивача не підтвердженні жодним належним та допустимим доказом.

В той же час суд першої інстанції прийняв до уваги позицію відповідача, хоча відповідач не надав жодних доказів на підтвердження факту, що водій транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 під час настання дорожньо-транспортної пригоди виконував свої трудові (службові) обов`язки.

Додатково звертає увагу, на те що Моторне (транспортне) страхове бюро не звільняється від обов`язку здійснити відшкодування шкоди, у випадку завдання шкоди водієм, який перебуває в трудових відносинах, таким чином наявність трудових відносин взагалі ніяк не впливає на правовідносини потерпілої особи та МТСБУ.

Просило, скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги, Моторне (транспортне) страхове бюро України подало відзив та зазначає, що дана апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відзив обґрунтовує тим, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівест» за полісом АК7571733, тому саме воно повинно відшкодовувати шкоду завдану позивачу в дорожньо-транспортній пригоді.

Дане відшкодування шкоди, має бути здійснене страховиком винуватця ДТП - ПрАТ «СК «Юнівест», в межах ліміту відповідальності за полісом обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності шляхом виплати страхового відшкодування, в разі зверненні потерпілої особи до такого страховика, надання всіх необхідних документів для виплати страхового відшкодування та наявності законних підстав для виплати страхового відшкодування.

Щодо того, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 керував учасник бойових дій, то скаржник ототожнює право на звільнення від обов`язкового страхування осіб зазначених у ч. 1 ст. 13 Закону №1961-ІУ з обов`язкам МТСБУ у разі незабезпечення транспортного засобу та перебування за кермом особи, яка має право на звільнення від обов`язкового страхування.

Оскільки на момент ДТП учасник бойових дій керував забезпеченим транспортним засобом, то в даному випадку ОСОБА_2 є особою відповідальність якої застраховано і його цивільно-правова відповідальність була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес», то своїми діями скаржник намагається покласти додатковий обов`язок на Моторне (транспортне) страхове бюро України та інших страховиків-членів МТСБУ за рахунок централізованих страхових резервних фондів відшкодовувати шкоду, яку повинен відшкодувати страховик як особа, що взяла на себе обов`язок з відшкодування шкоди у разі настання ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Таким чино, саме Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» взяло на себе обов`язок за полісом АК7571733 відшкодувати шкоду нанесену транспортним засобом «Porsche» д.н.з. НОМЕР_1 у разі настання страхового випадку та керуванням транспортним засобом особою, яка правомірно володіє даним транспортним засобом (особа, відповідальність якої застрахована).

Просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року залишити без змін.

Крім цього, просило провести розгляд апеляційної скарги з викликом сторін.

У задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки судом апеляційної інстанції в межах апеляційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи за участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 29 травня 2019 року приблизно о 09 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Porshe Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №9 по вул. Фізкультури в місті Києві, порушив вимоги пункту 10.2 ПДР України, а саме - при виїзді з паркінгу, не надав переваги в русі автомобілю «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Фізкультури, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаними транспортним засобом, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року по справі №752/11963/19 встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту №63/19 від 17 грудня 2019 року, складеного ТОВ «Юридична Компанія «Консулат», розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля позивача, складає 51185,11 грн.

На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7571733 в ПрАТ «СК «Юнівес».

18 червня 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування.

У відповідь ПрАТ «СК «Юнівес» листом від 13 вересня 2019 року повідомило позивача, що відповідно до пп. «г» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування має здійснюватися Моторно (транспортним) страховим бюро України, у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 є учасником бойових дій.

13 листопада 2019 року позивач звернувся з заявою до ПрАТ «СК «Юнівес», в якій просив переглянути прийняте рішення, посилаючись на те, що МТСБУ відмовило йому у здійсненні відшкодування збитків.

Відповідно до листа відповідача, причиною відмови стало те, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_2 , сталася з вини водія ОСОБА_2 , який перебував з ТОВ «Техкорп» - власником автомобіля «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 , в трудових відносинах та під час дорожньо-транспортної пригоди виконував свої трудові (службові) обов`язки.

У відповіді від 12 грудня 2019 року вих. №19/12/12-06 ПрАТ «СК «Юнівес» зазначено, що за інформацією наданою ПрАТ «СК «Юнівес» ТОВ «Техкорп» та ОСОБА_2 , останній: є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Головним управлінням внутрішніх справ військ МВС України від 08 липня 2003 року безстроково; під час дорожньо-транспортної пригоди не здійснював виконання трудових (службових) обов`язків, а користувався автомобілем «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 в особистих цілях.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в листі ПрАТ «СК «Юнівес» та твердженнях позивача щодо того, що ОСОБА_2 користувався автомобілем «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_1 в особистих цілях, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди учасник бойових дій керував забезпеченим транспортним засобом, то в даному випадку ОСОБА_2 є особою відповідальність якої застраховано в ПрАТ «СК «Юнівес», і відповідно відшкодування покладається на останнього в межах дії договору.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 1.12 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

За правилами п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Разом з цим, відповідно до п.1.6 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Таким чином власники - юридичні особи не звільняються від обов`язку укладати поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на належні їм транспортні засоби.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особи, відповідальність яких застрахована.

Згідно п. 1.4 ст.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Положенням ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілому, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування, в таких випадках МТСБУ відшкодовується чистина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування.

По справі достовірно встановлено, що власником автомобіля «Porsсhe», державний номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ «Техкорп», яке на виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уклало з ПрАТ «СК «Юнівес» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, саме ПрАТ «СК «Юнівес» взяло на себе обов`язок за полісом АК7571733 відшкодувати шкоду, нанесену транспортним засобом «Porsсhe», державний номерний знак НОМЕР_1 у разі настання страхового випадку, проте позов до зазначеного товариства пред`явлений не був.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба