Номер провадження: 22-ц/813/7820/20
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Дрішлюка А.І.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дмітрієва Руслана Борисовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2020 року позовні вимоги задоволено, змінено розмір аліментів, встановлений п. 2 Договору про сплату аліментів на дитину, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. за реєстровим №698 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 липня 2020 року представник ОСОБА_1 надав до суду заяву про роз`яснення вище вказаного судового рішення в частині порядку розрахунку суми аліментів на той період часу, доки відповідач ОСОБА_1 не працює та не має постійного доходу. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 залишився без роботи, доходу не має. За особливостями умов праці ОСОБА_1 стабільного доходу не має, тому рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2020 року викликає труднощі при розрахуванні суми аліментів, що підлягає стягненню в процесі виконання судового рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Дмітрієв Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги його заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи призначено на 15 грудня 2020 року, однак відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного суду про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року №12, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в м. Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

14 грудня 2020 року від адвоката Дмітрієва Р.Б., що діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 15 грудня 2020 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах вимог заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення суд першої інстанції виходив із того, що судове рішення є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (ч. 2 ст. 271 ЦПК України).

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погодилася з тим, що рішення суду є чітким за змістом, зрозумілим, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, в мотивувальній частині рішення викладені норми законодавчих актів, на підставі яких суд дійшов таких висновків по цивільній справі, дане рішення не допускає подвійного тлумачення, а тому підстав для його роз`яснення у суду не було.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» аналогічно виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення, у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Заявник звертаючись до суду із відповідною заявою просив суд роз`яснити порядок виконання рішення в частині порядку розрахунку суми аліментів на той період часу, доки відповідач ОСОБА_1 не працює та не має постійного доходу.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 271 ЦПК України, так само як і положеннями ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено роз`яснення змісту рішення, або резолютивної частини рішення, а не визначення порядку виконання цього рішення.

Судом апеляційної інстанції перевірено, що резолютивна частина рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2020 року є чіткою та зрозумілою в межах заявлених позивачем вимог.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення спірного процесуального питання.

Безпідставними є також і доводи апеляційної скарги адвоката Дмітрієва Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 про допущену судом неповноту з`ясування обставин справи.

Отже, оскільки оскаржену ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про відмову у роз`ясненні судового рішення може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку та не може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 цього кодексу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дмітрієва Руслана Борисовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 15 грудня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік