СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/6674/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, скасування рішення загальних зборів,-

ВСТАНОВИВ:

30.11.2020 року до суду надійшов зазначений позов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді П`ятничук І.В.

Перевіривши матеріали позову суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК УКраїни суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а відтак є співвласником будинку АДРЕСА_2 , який перебуває в обслуговуванні ОСББ "Петрицького 21", а тому відповідно до абз.2 ст. 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку визначеному цим Законом і Статутом об"єднання.

Позивачем заявлено позовні вимоги до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, скасування рішення загальних зборів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, за правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.

Визначальною ознакою приватно-правових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 даного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

За ч. 2 ст. 10 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є співвласником квартири в будинку, співвласниками якого було створено ОСББ"Петрицького 21", позивачем пред`явлено вимоги про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, скасування рішення загальних зборів.

Позовна заява не містить, посилань, що діями чи бездіяльністю відповідача порушені права позивача на користування, розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 - мешканцем будинку, у якому створено ОСББ, яка має право брати участь у його діяльності, та є фактичним учасником ОСББ "Петрицького 21" .

За таких обставин цей спір стосується приватного інтересу - права ОСОБА_1 , як співвласника майна багатоквартирного будинку.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15 та у Постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Посилання позивача на те, що підвідомчість даного спору визначена ухвалою господарського суд, не підкріплене відповідною ухвалою. До заяви долучено ухвала, яка стосується зовсім іншого спору, зокрема щодо припинення можливості користуватися внутрішньо-будинковими інженерними мережами в квартирі АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що даний спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу (частина шоста ст. 30 ГПК).

За таких обставин, суддя відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України відмовляє у відкритті провадження у справі в зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Серед іншого вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2020 р. у справі № 759/20979/19 р. за позовом ОСОБА_1 до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про захист прав споживачів, провадження закрито відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Як вбвачається з матеріалів даної справи, позивачем заявлялись в цій справі аналогічні позовні вимоги. Зазначну ухвалу суду оскаржено не було, та вона набрала законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст.ст. 1, 4, 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 4, 20, 30 ГПК України, ст. 186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" про про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, скасування рішення загальних зборів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : І.В.П`ятничук