Єд. унік. № 243/9826/20
Провадження № 2/243/2981/2020
18 грудня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Нікіфорової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
10.11.2020 року позивач звернулась до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі продажу від 28 жовтня 2020 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 . На момент продажу в будинку значився зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 . Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні; у добровільному порядку зняти з реєстрації відповідача неможливо, а його реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власниці майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_1 .
Позивач та представник позивача адвокат Дементьєва Л.В. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.24-26).
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у тому числі, через оголошення на сайті суду (а.с.23, 27). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 958; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 229985502 від 28.10.2020 року, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.8 -12).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку, самостійно покинув зазначений будинок та перестав у ньому мешкати.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірним будинком перешкоджає позивачу, як власниці житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265, 280-288 ЦПК України, ст., ст. 346, 383, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя
Слов`янського міськрайонного суду Д.В. Воронков