Провадження № 2/161/4160/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат на утримання дитини.

Свій позов мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, 04.09.2006 шлюб між ними розірвано. В шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідача на підставі рішення суду стягувалися аліменти на утримання доньки, до досягнення останньою повноліття. На даний час донька досягла повноліття.

Покликається на те, що донька навчається на денній формі навчання, дана обставина унеможливлює поєднання навчання та працевлаштування. На утримання доньки їй не вистачає коштів. Плата за навчання щомісячно складає 1 900 грн. Крім плати за навчання вона змушена підтримувати доньку матеріально. Відповідач офіційно працює, має змогу надавати матеріальну допомогу.

А тому, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку та 950 грн. додаткових витрат у зв`язку із навчанням.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 12,5 відсотків та додаткових витрат в розмірі 950 грн.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5) вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На день звернення з позовом до суду донька сторін ОСОБА_4 досягла повноліття.

З копії студентського квитка Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки серії НОМЕР_2 виданого 15.09.2020 (а.с. 8) встановлено, що ОСОБА_4 є студенткою факультету фізичної культури, спорту та здоров`я, денної форми навчання.

Згідно з договором про навчання у закладі вищої освіти №143(ФФКСЗ)2020 (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_4 , зарахована терміном на 3 роки 10 місяців у Східноєвропейський національний університет імені Лесі Українки за спеціальністю «фізична культура». Вартість навчання за 2020/2021 н.р. становить 19 000 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, повнолітня донька відповідача має право на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років, а обов`язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідач ОСОБА_2 в наданому відзиві зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, при цьому заперечував розмір призначених аліментів. Заперечення обґрунтовував перебуванням на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Однак, суд критично оцінює доводи відповідача, оскільки як встановлено із доданих свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком дітей вказаний ОСОБА_6 .

Перебування відповідача ОСОБА_2 із матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі саме по собі не є законодавчо покладеним обов`язком в утриманні дітей дружини від попереднього шлюбу.

Інших доказів, покладення на ОСОБА_2 обов`язку в матеріальному утриманні неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суду не надано.

При цьому, суд враховує наявність у відповідача на утриманні малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: матеріальне становище позивач, яка потребує матеріальної підтримки в зв`язку з навчанням; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, працездатним і має постійне місце роботи; відсутність відомостей про наявність у відповідача інших утриманців, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

З урахуванням того, що повнолітня донька відповідача, ОСОБА_9 , продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утриманні доньки, а тому суд вважає, що ОСОБА_9 дійсно потребує матеріальної допомоги.

Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину суд враховує як матеріальне становище позивача, відповідача, так і часткове визнання позову самим відповідачем, і вважає, що ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу).

Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим.

Вирішуючи вимогу про стягнення додаткових витрат, суд керується ч. 1 ст. 185 СК України, яка встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат вказуючи на те, що донька ОСОБА_4 в 2020 році вступила на денну форму навчання до Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на факультет фізичної культури, спорту та здоров`я.

Згідно з умовами договору, ОСОБА_4 зарахована на денну форму навчання, строком на 3 роки 10 місяців.

Вартість освітніх послуг за навчальний рік починаючи становить 19 000 грн.

За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України регламентовано принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У даній справі, звертаючись до суду з позовом, позивач просила стягнути з відповідача фактично понесені нею додаткові витрати по оплаті освітніх послуг в загальному розмірі 950 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме навчанням доньки, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат, що становить 950 грн.

Окрім того, суд буре до уваги визнання позову відповідачем вимог позову щодо стягнення додаткових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до кількості позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 185, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Луцьк Волинської області, в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частин від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.10.2020 і до припинення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Луцьк Волинської області, в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень додаткових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Луцьк Волинської області, в дохід держави 1681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) гривню 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.12.2020.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій