Справа № 307/2663/20
Провадження № 2/307/1391/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грв. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що з весни 2019 року діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, оскільки відповідачка виїхала на заробітки у Чеську Республіку. Більше року вона не навідувала дітей, не спілкується з ними та не переймається їхнім добробутом. Добровільно приймати участь у матеріальному забезпеченні дітей відмовляється. ОСОБА_2 є молодою, здоровою жінкою та не має на утриманні інших осіб. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Надіслала суду заяву в якій зазначила, що знаходиться у декретній відпустці, так як ІНФОРМАЦІЯ_4 народила доньку ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які перебувають на утриманні позивача.

Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою Тарасівської сільської ради, з яких убачається, що ОСОБА_1 проживає зі своїми дітьми, в той час як відповідачка з 2019 року з сім`єю не проживає.

Наданими відповідачкою доказами стверджено, що вона ІНФОРМАЦІЯ_4 народила доньку ОСОБА_7 (свідоцтво про народження Чеської Республіки).

Отже, на даний час вона не має можливості працювати і заробляти кошти.

Згідно Статті 179 КЗпП України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. За бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років не надається, якщо дитина перебуває на державному утриманні, крім прийомних дітей у прийомних сім`ях та дітей-вихованців у дитячих будинках сімейного типу. У разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов`язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною. За бажанням жінки або осіб, зазначених у частині сьомій цієї статті, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома.

За правилами передбаченими статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд разом з іншими обставинами враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин суд вважає, що стягнення аліментів із особи, яка завідомо не має можливості працювати і заробляти кошти буде незаконним та несправедливим.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 182 СК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати звернути на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 21.12.2020 року.

Головуючий В.І. Гримут