Справа №337/4105/20
Провадження № 2/337/1936/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд, відповідно до остаточно уточнених позовних вимог, визнати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що pвідповідачем з 14.09.1985 року були одружені. В зв`язку з неможливістю подальшого проживання однією сім`єю, за взаємною згодою сторін шлюб був розірваний 14.04.2020 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро).

За час шлюбного життя було придбано наступне майно: 07 серпня 1999 року - за договором міни була придбана квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до умов зазначеного договору відбулась міна спільної квартири АДРЕСА_3 на квартиру АДРЕСА_1 . Тобто були витрачені спільні грошові кошти з метою спільного сімейного проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Також 23 жовтня 2019 року, придбаний автомобіль RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску. Автомобіль придбавався під час шлюбного життя за спільні гроші, для спільного використання.

Квартиру та автомобіль було оформлено на відповідача.

Враховуючи той факт, що відповідачу є де проживати, а автомобілем він користується постійно, вона не має до нього доступу, вважає, що майно, придбане за час шлюбу повинно бути поділено в наступному порядку: квартира АДРЕСА_1 - визнати за нею право приватної власності; автомобіль RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску залишити у власності відповідача.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2020 року, відкрито провадження по справі, та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, не заперечувала проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву у якій вказав, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову, просить винесення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у ст. 316, 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені в ст. 57 СК України, в пунктах 1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Таким чином, вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як встановлено судом, сторони з 14.09.1985 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14.04.2020 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 29.

Під час шлюбу придбано нерухоме майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується договором міни від 07.08.1999 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тарасовою А.П., і зареєстрований у реєстрі за № 592.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 23.10.2019 року, придбано автомобіль марки RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, який зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, на момент розірвання шлюбу між сторонами, в обсяг спільно нажитого майна подружжя набутого у шлюбі, входить, у тому числі, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , та автомобіль марки RENAULT KANGOO реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу між сторонами, розподіл спільного майна подружжя не було проведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що між сторонами у справі договори щодо розпорядження та користування спірним майном не укладались.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 13, 89, 200, 206, 229, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 17.12.2020 року.

Суддя: