ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/1940/18

провадження № 22-ц/4809/28/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне слово».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2018 року, у складі головуючого судді Коліуш Г.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне слово» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне слово», яким просив визнати недостовірною, такою, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію опубліковану у статті «ХТО З МІСЦЕВИХ ПІДПРИЄМЦІВ ПРАЦЮЄ «В ТІНІ» та поширену відносно нього 17.01.2018 року в газеті ТОВ «Вільне слово» № 3 (140020)( індекс 61265, реєстраційне свідоцтво НОМЕР_1 від 03.04.2002 року, юридична адреса: 28000, Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Шевченка, 74); зобов`язати ТОВ «Редакція газети «Вільне слово» опублікувати спростування відомостей поширених відповідачем 17.01.2018 року у статті «ХТО З МІСЦЕВИХ ПІДПРИЄМЦІВ ПРАЦЮЄ «В ТІНІ», яка була опублікована газетою «Вільне слово» № 3 (140020) у той самий спосіб, яким вона була поширена не далі, ніж на другій шпальті газети, тим самим шрифтом, виділити під спростування друковану площу газети, не менше від загальної площі статті, яка була раніше надрукована та підлягає скасуванню, не пізніше семи днів з дня набрання рішення суду законної сили.

Крім того, просив стягнути із відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що в друкованому засобі масової інформації, керівником якого є ОСОБА_3 в газеті ТОВ «Редакція газети «Вільне слово» № 3 (140020) від 17.01.2018 (надалі - газета), а саме: на друкованих площах газети, на другій сторінці була надрукована та розповсюджена стаття під назвою: «ХТО З МІСЦЕВИХ ПІДПРИЄМЦІВ ПРАЦЮЄ «В ТІНІ», яка була розміщена на сайті Олександрійської міської ради, та автором статті вказаний Олександрійський міський голова ОСОБА_4 .

Зазначає, що у даній статті у формі ствердження та звернення уваги громадян - мешканців України вказано, що в м. Олександрії є підприємці, які приховують свої доходи та не сплачують податки, а також мають не зареєстровану найману працю і діють через третіх осіб.

Вказує, що наведена у статті інформація безпосередньо його стосується, що підтверджується тезами із неї, а саме : «На початку засідання виконавчого комітету 11 січня міський голова С.Цапюк повідомив, що на кожному зібранні інформуватиме про підприємців, які ухиляються від сплати податків. ОСОБА_5 зазначив, що місто живе і розвивається за рахунок надходжень до бюджету. Але деякі підприємці, які говорять про дотримання законності та порядку, працюють «в тіні». Він ознайомив присутніх з інформацією про швейне виробництво, що знаходиться по Новопразькому шосе, 157, та його власників. Після перевірки, яку провела робоча група з питань легалізації найманої праці на ПП «Клуб Поло 1880» у серпні минулого року і виявила 21 працівника без належного оформлення трудових відносин, підприємство почало стадію припинення. Але саме швейне виробництво продовжувало функціонувати: 20 чоловік із 7:00 до 16:00 години працювали за зачиненими дверима, робоча група до обстеження не допускалася. Пізніше, за оперативною інформацією, було з`ясовано, що швейне виробництво здійснює вже не «Клуб Поло 1880», а інші підприємства. Перше з них - ТОВ «АНТАРЕС-ТЕКС», яке займається виробництвом панчішно-шкарпеткових виробів. Його керівником є ОСОБА_6 . Засновники підприємства: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які увійшли зі статутним фондом 2,3 млн. грн - це вартість швейного та іншого устаткування. За даними пенсійного фонду, звіти про найману працю у 2017 році ТОВ «АНТАРЕКС-ТЕКС» не подавало.

«Міський голова поінформував, що від тіньової зайнятості цих підприємств у 2017 році міський бюджет недоотримав близько 350 тисяч гривень. С.Цапюк 350 наголосив, що всі підприємці повинні зареєструвати свій бізнес та сплачувати податки у рамках закону. Адже ні місто, ні держава не можуть повноцінно функціонувати і розвиватися, якщо представники бізнесу недобросовісно ставляться до своїх обов`язків. Нагадаємо, що законодавством передбачаються значні штрафи за недотримання трудового законодавства».

Посилаючись на те, що вищезазначена розповсюджена інформація не відповідає дійсності та посягає на його честь і гідність, підриває почуття власної гідності, ділову репутацію, має ознаки політичної реклами, а також завдає позивачу моральної шкоди, просить задовольнити його позовні вимоги.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2018 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне слово» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання недостовірною, такою, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію опубліковану у статті «ХТО З МІСЦЕВИХ ПІДПРИЄМЦІВ ПРАЦЮЄ «В ТІНІ» та поширену відносно нього 17.01.2018 року в газеті ТОВ «Вільне слово» № 3 (140020)( індекс 61265, реєстраційне свідоцтво НОМЕР_1 від 03.04.2002 року, юридична адреса: 28000, Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Шевченка, 74); зобов`язання ТОВ «Редакція газети «Вільне слово» опублікувати спростування відомостей поширених відповідачем 17.01.2018 року у статті «ХТО З МІСЦЕВИХ ПІДПРИЄМЦІВ ПРАЦЮЄ «В ТІНІ», яка була опублікована газетою «Вільне слово» № 3 (140020) у той самий спосіб, яким вона була поширена не далі, ніж на другій шпальті газети, тим самим шрифтом, виділити під спростування друковану площу газети, не менше від загальної площі статті, яка була раніше надрукована та підлягає скасуванню, не пізніше семи днів з дня набрання рішення суду законної сили.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ТОВ «АНТАРЕКС-ТЕКС» сплачує всі податки відповідно до чинного законодавства, не має заборгованості.

Крім того, вказане підприємство не займається виробництвом, тому немає потреби в найманих працівника у зв`язку з чим звіти про найману працю ним не подавались. Проте у статті відповідача стосовно нього зазначений факт подається як негативна інформація, оскільки промова міського голови ОСОБА_4 викриває «тіньову» діяльність деяких підприємців, які ухиляються від сплати податків із поіменним зазначенням прізвищ та особисто ОСОБА_9 .

Також зазначає, що ніякої перевірки про яку йдеться у статті стосовно вищевказаного підприємства та особисто ОСОБА_9 не було проведено, оскільки відсутнє будь-яке підтвердження.

Крім цього вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги норми ст. 3,8,22,28,32,34,36,38,55,62, 64 Конституції України та статті 277 ЦК України.

Судом першої інстанції не було з`ясовано достовірність поширеної відповідачем інформації.

Відповідач подав відзив, в якому зазначає, що вказана апеляційна скарга є необгрунтованою та безпідставною, а рішення суду першої інстанції є законним, прийнятим на підставі повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.01.2018 року на офіційному сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області розміщено статтю з назвою «ХТО З МІСЦЕВИХ ПІДПРИЄМЦІВ ПРАЦЮЄ «В ТІНІ» наступного змісту: «На початку засідання виконавчого комітету 11 січня міський голова ОСОБА_5 повідомив, що на кожному зібранні інформуватиме про підприємців, які ухиляються від сплати податків. ОСОБА_10 зазначив, що місто живе і розвивається за рахунок надходжень до бюджету. Але деякі підприємці, які говорять про дотримання законності та порядку, працюють «в тіні». Він ознайомив присутніх з інформацією про швейне виробництво, що знаходиться по Новопразькому шосе, 157, та його власників. Після перевірки, яку провела робоча група з питань легалізації найманої праці на ПП «Клуб Поло 1880» у серпні минулого року і виявила 21 працівника без належного оформлення трудових відносин, підприємство почало стадію припинення. Але саме швейне виробництво продовжувало функціонувати: 20 чоловік із 7:00 до 16:00 години працювали за зачиненими дверима, робоча група до обстеження не допускалася. Пізніше, за оперативною інформацією, було з`ясовано, що швейне виробництво здійснює вже не «Клуб Поло 1880», а інші підприємства. Перше з них - ТОВ «АНТАРЕС-ТЕКС», яке займається виробництвом панчішно-шкарпеткових виробів. Його керівником є ОСОБА_8 . Засновники підприємства: ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які увійшли зі статутним фондом 2,3 млн. грн - це вартість швейного та іншого устаткування. За даними пенсійного фонду, звіти про найману працю у 2017 році ТОВ «АНТАРЕКС-ТЕКС» не подавало. Друге підприємство - ТОВ «ВЕРХОВИНА ЮА» виготовляє таку ж продукцію. Керівником підприємства є ОСОБА_12 , засновником ОСОБА_13 . Це підприємство взяло в оренду швейне обладнання у ТОВ «АНТАРЕС-ТЕКС», його статутний фонд складає лише 1 тисячу гривень. За даними пенсійного фонду, ТОВ «ВЕРХОВИНА ЮА» має 3 найманих працівників із середньомісячною заробітною платою 2150 грн. За інформацією управління праці та соціального захисту населення, за адресою проживання засновника підприємства ОСОБА_14 член його сім`ї користується субсидією. Інші бізнесмени ОСОБА_15 та А. ОСОБА_16 не зареєстровані як отримувачі субсидій. Міський голова поінформував, що від тіньової зайнятості цих підприємств у 2017 році міський бюджет недоотримав близько 350 тисяч гривень. ОСОБА_5 наголосив, що всі підприємці повинні зареєструвати свій бізнес та сплачувати податки у рамках закону. Адже ні місто, ні держава не можуть повноцінно функціонувати і розвиватися, якщо представники бізнесу недобросовісно ставляться до своїх обов`язків. Нагадаємо, що законодавством передбачаються значні штрафи за недотримання трудового законодавства» (а.с. 7).

В газеті «Вільне слово» у випуску № 3 (140020) від 17.01.2018 року було опубліковано статтю із назвою «ХТО З МІСЦЕВИХ ПІДПРИЄМЦІВ ПРАЦЮЄ «В ТІНІ», яка є дослівним відтворенням вказаних вище матеріалів, опублікованих на офіційному сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області та містить посиланням на те, що ця інформація взята з сайту міської ради (а.с. 9).

Відповідно до договору №15 про висвітлення діяльності Олександрійської міської ради та її виконавчих органів, розміщення регуляторних актів, рішень міської ради, оголошень, повідомлень, повідомлень на сторінках газети «Вільне слово» від 15.01.2018 року, укладеного між Олександрійською міською радою (замовник) та Редакцією газети «Вільне слово» (виконавчець), пунктом 1.1. визначено, що замовник доручає а виконавець зобов`язується здійснювати висвітлення діяльності Олександрійської міської ради на сторінках газети «Вільне слово».

Крім того, пунктом 1.2. передбачено, що замовник надає виконавцю в письмовому і в електронному вигляді інформаційний матеріал для публікації на сторінках газети (а.с 68).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який є в загальному доступі в мережі Інтернет на сайті Міністерства юстиції вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес-Текс» має юридичну адресу: Кіровоградська область. м. Олександрія, вул. Першотравнева, 42, та керівником якого є ОСОБА_8 (а.с. 14-19).

Інших доказів щодо достовірності чи недостовірності інформації матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що поширена інформація є дослівним відтворенням матеріалів опублікованих на офіційному веб- сайті Олександрійської міської ради з посиланням на джерело розміщення, тому відповідач не несе відповідальності за поширену інформацію.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог щодо спростування недостовірної інформації.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції за наступного.

Згідно зі статтею 3, частиною 4 статті 32 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпеки визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до Конституції України право на повагу до гідності та честі є одним із особистих немайнових прав фізичної особи, а особливості його здійснення і захисту встановлені Цивільним кодексом України.

Згідно з статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Крім того, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Праву особи на повагу до її гідності, честі та на недоторканість ділової репутації кореспондує обов`язок інших осіб, які поширюють інформацію, переконатися в її достовірності ( частина 2 статті 302 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Частинами 4, 6, 7 цієї статті встановлено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Статтею 37 Закону України від 16 листопада 1992 року №2782-XII «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» встановлено, що громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.

Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується.

Обсяг спростування не може більш ніж удвічі перевищувати обсяг спростовуваного фрагменту опублікованого повідомлення або матеріалу. Забороняється вимагати, щоб спростування було меншим, ніж половина стандартної сторінки машинописного тексту.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені.

Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Задовольняючи позов частково колегія суддів виходить з того, що зазначена інформація за рішенням суду, яке набуло чинності визнана недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про не завдання відповідачем шкоди позивачу внаслідок дослівного відтворення інформації, джерелом якої є офіційний сайт органу місцевої влади, оскільки спосіб розповсюдження у друкованому засобі масової інформації сприяє доведенню зазначених (неправдивих) фактів значно більшому колу осіб, ніж тих, хто є користувачами інтернету і піддає позивача більш значним моральним випробуванням.

Відповідно до частини третьої статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

При цьому поширена інформація не є оціночним судженням, а є твердженням про факти, які не доведено. У порушення вимог процесуального права відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що поширена інформація є достовірною.

Отже, ця інформація є такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки направлена на його дискредитацію, спотворення в суспільстві думки та уявлення щодо його професійні і ділові якості, наводить читачів на думку, що позивач не дотримуються законів, чим завдає збитків бюджету м. Олександрії, що є підставою для задоволення їх вимог про спростування цієї інформації та відшкодування моральної шкоди, розмір якої судом визначено з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2018 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне слово» спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_2 поширену у статті «Хто з місцевих підприємств працює в тіні» опублікованої газетою «Вільне слово» №3 від 17 січня 2018 року, шляхом розміщення відповідного (про спростування) тексту на сторінках газети «Вільне слово» протягом двох місяців з часу набуття чинності даної постанови.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне слово» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Вільне слово» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

17.12.2020 -складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник