Справа № 148/1014/19
Провадження №2/148/138/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганич С.В.

при секретарі Мрочко Т.О., Галькевич І.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради об`єднаної територіальної громади Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради об`єднаної територіальної громади Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із:

- житлового будинку із господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки площею 2,03 га в межах згідно з планом, розташованої на території с. Тиманівка Тульчинського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 залишила на його ім`я заповіт від 04.04.2003, згідно якого заповіла йому все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося.

Про існування даного заповіту він не знав, так як в період з 20.04.2004 по 20.02.2015 був зареєстрований та постійно проживав в м.Запоріжжя за різними адресами. Про існуваня заповіту він дізнався після того, як 10.04.2019 звернувся до Тульчинської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини. Проте, нотарісом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як він пропустив шестимісячний строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що він пропустив даний шестимісячний строк з поважної причини.

В зв`язку з даними обставинами він змушеиний звернутися до суду з даним позовом. Просить визначити йому додатковий строк терміном шість місяців, достатній для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття ним спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від позивача надійшло клопотання, згідно якого він просить розглянути справу у його та його представника відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. На минулому засіданні позивач та його представник також підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили їх задовольнити.

Відповідач - представник Тульчинської міської ради об`єднаної територіальної громади Вінницької області в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розглянути справу за відсутності представника Тульчинської міської ради за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників спраив, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 04.04.2003, посвідченого виконкому Дранської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за №8 (а.с.8) ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 після своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося. Також даний факт підтверджується копією довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради об`єднаної територіальної громади Вінницької області від 07.02.2020 №73 (а.с.40)

Згідно копії свідоцтва про смерть від 01.10.2012 серія НОМЕР_1 (а.с.7) ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тиманівка, Тульчинського району, Вінницької області померла ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із:

- житлового будинку із господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який їй належав на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_2 від 10.04.1990, про що свідчить копія даного свідоцтва (а.с.15);

- земельної ділянки площею 2,03 га в межах згідно з планом, розташованої на території Тиманівської сільської ради призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №064448, виданого Тульчинською районною держадміністрацією, про що свідчать копія відповідного державного акту на право власності на землю (а.с.12). Також даний факт підтверджується копіями довідок виконавчого комітету Тульчинської міської ради об`єднаної територіальної громади Вінницької області від 10.04.2019 №247 (а.с.10) та від 07.02.2020 №72 (а.с.39).

Згідно відповіді на заяву від 11.04.2019 за вхід.№515/01-16 Тульчинської державної нотаріальної контори від 11.01.2019 №173/01-16 (а.с.11) вбачається, що державним нотаріусом було повідомлено ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не представляється можливим у зв`язку із пропуском шестимісячного стороку для подачі заяви та рекомендовано звернутись до суду.

Згідно копії паспорта серія НОМЕР_3 , виданого Тульчинським РВ УМВС України від 13.02.1998 (а.с.4-5) вбачається, що ОСОБА_1 в період з 20.04.2004 по 20.02.2015 був зареєстрований в Запорізькій області.

Відповідно до копії довідки, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради від 09.04.2019 №246 (а.с.9), ОСОБА_1 являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 .

Згідно повідомлення Тульчинської нотаріальної контори від 25.08.2020 №369/01-16 (а.с.71) після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не відкривалась.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також, Касаційний цивільний суд Верховного Суду дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини у постанові від 26.06.19 в справі № 565/1145/17.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: на час відкриття спадщини він не проживав із спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, а також те, що представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного процесу, беручи до уваги, що відповідач безпосередньо права позивача не порушував, вважає за можливе не стягувати на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 20, 1268, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч.4 ст. 206, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради об`єднаної територіальної громади Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном шість місяців.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: