Справа № 462/6712/19 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/2506/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар: Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бірківська сільська рада Яворівського району Львівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів ,-

в с т а н о в и в :

25.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, у якій просить встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 074628.

Заяву мотивує тим, що йому, ОСОБА_1 , на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1046 гектарів, яка розташована на території Бірківської сільської рада Яворівського району Львівської області. Він постійно користується вказаною землею. Цю земельну ділянку він набув на підставі рішення виконавчого комітету Бірківської сільської ради Львівської області №11 від 27 лютого 1998 року. Однак, коли він почав виготовляти технічну документацію для присвоєння ділянці кадастрового номеру і внесення її в державний земельний кадастр у Бірківській сільській раді Яворівського району Львівської області його повідомили, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЛВ №074628, по батькові помилково було написано ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 , як в паспорті. Заявник попросив виправити цю помилку, однак, йому повідомили, що сільська рада цього зробити не може, оскільки це не входить до її компетенції і йому потрібно звертатися до суду.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 03 квітня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду оскаржив заявник ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необґрунтованим. В рішенні суд не навів жодних мотивів чи норми права , а лише зазначив, що суду не надано оригіналу акту, а з копії неможливо встановити ім`я особи, якій він був виданий через його погану якість, не врахувавши його пояснення про втрату оригіналу державного акту. Крім цього, зазначає що проблема не в ім`ї особи на яку виданий державний акт, а в по батькові. Крім цього, суд не врахував пояснення свідків, які ствердили, що він є власником землі і не може виготовити технічну документацію через розбіжності по батькові. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином повідомлялися за відомою суду адресою, крім цього, день і час слухання справи розміщений на сайті апеляційного суду.

Відповідно до частини другої ст.372 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно частини другої статті 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІУ-ЛВ № 074628 (а.с.7).

В обґрунтування заяви посилається на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1046 га на території Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Земельна ділянка набута на підставі рішення виконавчого комітету Бірківської сільської ради №11 від 27 лютого 1998 року.

На даний час він хотів виготовити технічну документацію на земельну ділянку з метою присвоєння їй кадастрового номера, однак йому повідомили, що Державний акт виданий на прізвище ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 , як це у нього записано у паспорті.

В суді першої інстанції заявник також пояснив, що оригінал Державного акту ним загублено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК до повноважень суду відноситься встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявником не надано суду доказів, що він звертався у Бірківську сільську раду Яворівського району для внесення виправлення у Державному акті та що йому було відмовлено у цьому.

Окрім цього, відсутність оригіналу Державного акту про право власності на землю позбавляють суд встановити факт належності зазначеного документу. Копія Державного акту про право власності на землю, яка додана до матеріалів справи є нечитабельною, а відтак, не вважається документом.

Суд першої інстанції правильно посилався на роз`яснення викладені у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Посилання заявника у апеляційній скарзі на показання свідків суд не приймає до уваги як належний доказ відповідно до ст. 77 ЦПК.

За змістом частини першої ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК).

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права(ст.375 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 03 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк