_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1445/20
УХВАЛА

17.12.2020 року суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянувши заяву представника позивачки - адвоката Грішиної Валентини Олександрівни про забезпечення позову, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом представник позивачки - адвокат Грішина В.О. надала до суду заяву про забезпечення позову.

Відповідно до норм ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Вивчивши заяву, суд приходить до висновку, що вона подана з порушенням вимог ст.151 чинного ЦПК України, а саме: в заяві не визначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що свідчить про недотриманням заявником вимог процесуального законодавства і неврахування необхідності забезпечення розумного балансу інтересів сторін. Також, до заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

В заяві про забезпечення позову представник позивачки, одночасно просить відстрочити сплату судового збору за подання заяви до закінчення карантину на території України, посилаючись на те, що на теперішній час матеріальний стан позивачки не дозволяє їй сплатити судовий збір, оскільки вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а також у зв`язку з впровадженням карантину на території України, оскільки більшість відділень банків тимчасово припинили свою роботу. Також зазначила, що позивачка відноситься до категорії багатодітної сім`ї, а її чоловік на даний момент не працює.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Проте, відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за №10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК (в редакції 2004 р.) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, враховуючи характер заявлених позовних вимог, а також, те що ОСОБА_1 на підтвердження майнового стану, крім копії посвідчення багатодітної родини, будь-яких доказів майнового стану та доказів місця реєстрації та складу її сім`ї, тощо, на теперішній час, не надала, суддя вважає, що у задоволенні заяви про відстрочення від сплати судового збору слід відмовити.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законом України «Про судовий збір» визначені правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень, які необхідно сплатити за реквізитами Київського районного суду міста Одеси (отримувач коштів УК у м. Одесі/Київський р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0015005, Код класифікації доходів бюджету 22030101) та надати до суду оригінал платіжного документу.

Відповідно до п. 10 ст. 153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При таких обставинах, суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 149,150,151,153, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивачки - адвокату Грішиній Валентині Олександрівні у відстроченні сплати судового збору.

Заяву представника позивачки - адвоката Грішиної Валентини Олександрівни про забезпечення позову,повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.