Справа № 472/392/20
Провадження №2/472/228/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2020 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Ставніченко А.П.,
представника позивача - Венделя О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 смт. Веселинове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області - Онищенко Лілія Валеріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
21 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області - Онищенко Лілія Валеріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_5 , яка 07 квітня 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом ВВТ № 653658, зареєстроване в реєстрі за № 403.
Після оформлення спадкових прав ОСОБА_5 розпочала підготовку до виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, однак завершити оформлення не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15 липня 2006 року.
На час смерті з ОСОБА_5 проживав їх батько ОСОБА_6 , який спадщину прийняв, про що подав заяву до Веселинівської державної нотаріальної контори і 16 січня 2007 року заведено спадкову справу № 8/07.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2010 року.
Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,77 га, розташовану на території Веселинівської селищної ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану ним після смерті ОСОБА_5 , яка успадкувала її після смерті ОСОБА_4 , право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку сері МК № 058668, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 14 жовтня 2003 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №138.
За життя ОСОБА_6 заповіту не залишив, тому він та відповідачі, як діти померлого, отримали право на спадщину за законом у першу чергу. Інших спадкоємців першої черги не має.
У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку нотаріус відмовив, посилаючись на те, що не додано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
В зв`язку з цим, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але забезпечив участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Венделя О.М., який в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Веселинівської селищної ради в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду 01 вересня 2020 року надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці суду. Також викликались за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти з повістками повернулись з відмітками про те, що "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через свою електронну пошту.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області - Онищенко Л.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, проте не прибули до суду, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання.
Заслухавши вступне слово представника позивача ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Миколаївської області помер ОСОБА_4 .
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_5 , яка 07 квітня 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_3 , зареєстроване в реєстрі за № 403, однак завершити оформлення не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15 липня 2006 року.
На час смерті з ОСОБА_5 проживав її син, батько позивача та відповідачів - ОСОБА_6 , який спадщину прийняв, про що подав заяву до Веселинівської державної нотаріальної контори і 16 січня 2007 року заведено спадкову справу № 8/07.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2010 року.
Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,77 га, яка розташована на території Веселинівської селищної ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану ним після смерті ОСОБА_5 , яка успадкувала її після смерті чоловіка ОСОБА_4 , право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 058668, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 14 жовтня 2003 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №138.
Матеріалами спадкової справи № 70/2011 встановлено, що за життя ОСОБА_6 заповіту не залишив, тому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як діти померлого, отримали право на спадщину за законом у першу чергу . Інших спадкоємців першої черги не має.
Дані обставини також підтверджуються рішенням Веселинівського районного суду від 07.05.2018 року, яким визнано за відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину спадкової земельної ділянки.
При зверненні до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку нотаріус відмовив, посилаючись на те, що не додано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується довідкою -розясненням від 24.03.2020 року № 148/02-14 - (а.с.31).
Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.
Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.
Спадщину позивач прийняв шляхом подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини відповідно до ст.ст. 1261, 1270 ЦК України, якою встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За іншими спадкоємцями першої черги - відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, за рішенням Веселинівського районного суду від 07.05.2018 року, визнано право власності по 1/3 частки спадкової земельної ділянки.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 1261 ЦК України, то спадщина належить йому з часу її відкриття.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області - Онищенко Лілія Валеріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко