1Справа № 335/6576/20 2/335/2097/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Капто Д.А., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування позову вказавши наступне.

Позивач у період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2020 року надав відповідачу ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яка у свою чергу належним чином не здійснювала оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість по наданим послугам, на загальну суму 12 702,49 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 гривень.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року цивільну справу за позовом Концерну «МТМ» прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

24.09.2020 року відповідачем подано відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими, просив у задоволенні позову відмовити та застосувати загальний строк позовної давності в три роки, оскільки у розрахунку позивач вказує заборгованість відповідача за період з 01.04.2016 по 30.06.2020 у розмірі 12 702,49 грн., а позивач звернувся до суду з позовом 05.08.2020. Відповідачем зазначено, що між сторонами не було укладено договору про надання послуг, у зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення заборгованості. Крім того зазначив, що заборгованість у відповідача за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відсутня, а, згідно з розрахунком, наявна лише заборгованість за місця загального користування і становить 12 615,16 грн. Тому вважає, що у відповідача відсутня заборгованість у розмірі 12 702,49 гривень, за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надавались у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Інших заяв по суті справи не надходило.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, раніше суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог заперечує.

На підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 216547307 від 16.07.2020 року, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , 08.09.2009 року було зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 15-16).

Згідно довідки «щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води» Концерну «Міські теплові мережі» які було надано у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , ) за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2020 року позивачем нараховано 55 593,98 грн., загальна сума оплат 42 894,49 грн.., заборгованість за зазначений період складає 12 702, 49 грн. (а.с.8).

З розрахунку Концерну «Міські теплові мережі» вбачається, що заборгованість за послуги, які було надано у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , опалювана площа 104,60 м.кв. (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2020 року, у загальному розмірі становить 12 702,49 грн., з яких заборгованість у відповідача за надані послуги з централізованого опалення відсутня, за гаряче водопостачання становить 87,33 грн., за місця загального користування становить 12 615,16 грн.(а.с. 11).

Отже, із зазначеного розрахунку вбачається, що відповідачем своєчасно здійснювалась оплата за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру, оскільки заборгованість відсутня.

Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004 року, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 встановлюють, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З урахуванням вищезазначених положень ЦПК України, суд розглядає дану справу в межах заявлених позовних вимог Концерну „Міські теплові мережі", а саме в межах суми заборгованості, нарахованої за період з 01.04.2016 року по 30.06.2020 року.

Так, в ході розгляду справи судом, розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості, відповідачем поставлено під сумнів, оскільки обґрунтованих даних, які б підтверджували викладені у позові обставини позивачем не надано.

Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам, а саме опалення місць загального користування за адресою відповідача, у зазначеному розмірі суд вважає не належними, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає не достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" (в редакції на час виникнення правовідносин № 1875-IV) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 20 Закону № 1875-IV, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону № 1875-IV, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Так, позивачем договір про надання послуг з централізованого опалення за період з квітня 2016 р. до моменту звернення до суду з відповідачем не укладався, хоча відповідач зверталась до позивача з заявою про укладення договору про надання послуг на централізоване опалення та гаряче водопостачання (а.с.10).

Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, позивач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи відповідача викладені у відзиві про те, що між сторонами не було укладено договору про надання послуг, у зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення заборгованості, суд вважає необґрунтованими, оскільки відсутність письмово оформленого договору між сторонами не свідчить про те, що відповідач не отримав надані позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст.77 ЦПК України).

В той же час у відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення відсутня, за місця загального користування становить 12 615,16 грн., а при проведенні нарахувань за теплопостачання місць загального користування взагалі не було зазначено, за опалення якої площі місць загального користування відповідачу було проведено нарахування, тобто неможливо встановити на яку саме площу, частину приміщення, було зроблено розрахунок позивачем.

Слід зазначити, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру, не доводить факт надання послуги з опалення місць загального користування.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення також передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки.

У постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року N 6-59цс13, яка є обов`язковою для застосування, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що доказів про отримання відповідачем послуги про опалення місць загального користування не надано.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 921 гривня, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 83, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: В.В.Калюжна