Справа №: 343/1184/20
Провадження №: 2-др/343/12/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2020 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - Андрусіва І. М.,
секретаря судового засідання - Димид О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №343/1184/20 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
за участю: представника відповідача адвоката Андрійовича Я.Ф.,
У провадженні суду перебувала справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначив судове засідання на 11.00 год 14.12.2020 в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в м. Долина, вул. Обліски, 115 та відповідачу, стороні, яка зробила про це відповідну заяву, у строк до 14.12.2020 запропоновано подати докази щодо розміру понесених ним судових витрат.
11.12.2020 від представника відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн витрат на правничу допомогу.
В обгрунтування заяви покликається на те, що його представником відповідно до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України у даній справі був Андрійович Я.Ф. , з яким він уклав договір про надання правничої допомоги. Згідно з наданими послугами він сплатив адвокату гонорар в розмірі 6000 грн., які, як вважає, слід стягнути з позивачки по справі.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з"явився,хоча про час розгляду заяви був повідомлений.
Представник відповідача Андрійович Я.Ф. просив задовольнити подану заяву та стягнути з позивачки понесені ОСОБА_1 витрати у розмірі 6000 грн за надання правничої допомоги при розгляді даної цивільної справи.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані докази про понесені судові витрати, дійшов такого висновку:
Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2020 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відмовлено.
Одночасно за заявою відповідача та його представника призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу).
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (а.с.78-79).
11.12.2020 від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, долучивши акт- розрахунок та квитанцію від 09.12.2020.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VІ) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VІ).
Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Таким чином, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Представник позивачки на розгляд заяви не з"явився.
На підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 141 ЦПК України).
Отже, аналізуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Представником відповідача адвокатом Андрійовичем Я.Ф. на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу ОСОБА_1 у сумі 6000 грн надано такі документи:
- договір -довіреність №96 про надання правничої допомоги та представлення інтересів від 29.07.2020, укладеного між адвокатом Андрійовичем Я.Ф. та ОСОБА_1 , відповідно до п. 3 якого відповідач сплатив адвокату 1000 грн за оформлення ордера і цього договору, ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 26);
- ордер серії ІФ №081592 на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Андрійовичем Я.Ф. від 29.07.2020 (а.с. 25);
- акт - розрахунок виконаних робіт та суми гонорару за виконані роботи по наданню привничої допомоги від 09.12.2020, відповідно до якого визначено кількість витраченого часу (у хвилинах), розрахунок вартості послуг згідно з договором та вартість кожної послуги у гривнях. Перелічені у ньому роботи ОСОБА_1 прийняв, зауважень немає, гонорар у сумі 6000 грн сплатив, а адвокат прийняв, про що свідчать підписи обох сторін;
- квитанція від 09.12.2020 про сплату 6000 грн ОСОБА_1 на підставі договору -довіреності.
Зазначена у цих документах вартість послуг адвоката не перевищує вартості таких послуг в даному регіоні та відповідає критерію реальності, розумності, виходячи, в тому числі, з обставин справи.
Таким чином, відповідачем та його представником на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду, подано належні та допустимі докази, що описані вище, та відповідають вимогам ЦПК України. Послуги, які надавались, обумовлені у відповідному договорі. Адвокат Андрійович Я.Ф. брав участь у судових засіданнях, кількість яких визначена у розрахунках, як і відповідно вартість вказаних послуг.
Враховуючи вищевикладене, розмір витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, співмірний, зокрема, із складністю справи та наданими адвокатами послугами; часом, витраченим адвокатом на їх надання та обсягом даних послуг.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення зави ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 6000,00 грн витрат, понесених ним на правничу допомогу.
На підставі викладеного, ст.ст. 81, 89, 133, 137, 141 ЦПК України та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,
заяву відповідача ОСОБА_1 та його представника про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №343/1184/20 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000, 00 (шести тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя Долинського районного суду І.М. Андрусів
Додаткове судове рішення складено 14.12.2020