21 грудня 2020 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Бодрової О.П.,
секретаря судового засідання Бондаренко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 485/1433/20, провадження № 2/485/531/20 за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Стислий виклад позиції позивача
У жовтні 2020 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження /а.с.120-121/.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримали повністю, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Відповідно до п.3.1 Заяви, позичальник погодився на одержання (збільшення) кредиту та умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві (зокрема, розміром кредиту).
Пунктами 3.3.1 та 3.3.2 заяви, сторони погодили процентну ставку 38,00% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, та 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору.
Згідно п.п.1 п.3.7 заяви ОСОБА_1 засвідчила підписання Паспорту споживчого кредиту, де в Розділі 6 "додаткова інформація паспорту споживчого кредиту" визначено, що розмір пені становить подвійну облікову ставку Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит /зв.а.с.98/.
Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України).
Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Факт наявності заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.39-41/, випискою по картковому рахунку позичальника за період з 01 вересня 2019 року по 09 жовтня 2020 року із зазначенням дат отримання кредитних коштів та їх часткового повернення /а.с. 112-115/.
У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором.
Разом з тим, Банк просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 65,78 грн.
За змістом положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно п.6.7 розділу 6 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб порядок сплати клієнтом комісійної винагороди на користь Банку, у зв`язку з укладенням та виконанням цього договору, визначається цим Договором в т.ч.Тарифами.
Відповідно до п.6.3 цього розділу Договору Банк публікує Тарифи на сайті та розміщує для вільного ознайомлення клієнтів на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку, якщо інше не визначено іншими умовами Договору.
До позовної заяви позивачем не приєднано підписані позичальником Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, а Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка підписана відповідачкою, не містить даних про розмір комісії, а також підстав та порядку нарахування цієї суми.
Крім того, згідно з абзацом другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі; Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Обслуговування кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Тобто, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись.
Зазначене відповідає правовому висновку сформованому у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18).
За такого, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог АТ "Ощадбанк" про стягнення з відповідача заборгованості з комісії.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2095,69грн (2102 х 99,70%).
На підставі викладеного, статей 525,526,530,625,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 13, 81,141, 263-265,268, 280-284 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 21 грудня 2020 року.
Суддя О.П.Бодрова