Справа № 352/995/17
Провадження № 22-ц/4808/1043/20
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої Томин О.О.
суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.
за участю секретаря Капущак С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія» на рішення Тисменицького районного суду, ухвалене суддею Хоминець М.М. 9 липня 2020 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 20 липня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Драгомирчанська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу державної реєстрації Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки до земель запасу сільської ради,

в с т а н о в и в:
У червні 2017 року ТОВ «Карпатська нафтова компанія» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Тисменицького районного відділу центру державного земельного кадастру, Реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки до земель запасу сільської ради.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 березня 2007 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області та ТОВ «Карпатська нафтова компанія» був укладений Договір купівлі-продажу групи інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , посвідчений нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фрісом І.П., зареєстрований в реєстрі за №Д0338. Згідно даного Договору позивач набув права власності на групу інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 , проданих з аукціону. Даний об`єкт 3 червня 2014 року внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58. На підставі протоколу №5 засідання архітектурно-містобудівної ради управління містобудування та архітектури облдержадміністрації від 3 червня 2008 року ТОВ «Карпатська нафтова компанія» отримало попереднє погодження містобудівного обґрунтування по виділенню земельної ділянки під будівництво закладів господарсько-складського призначення на базі викупленого колишнього військового містечка в південній частині с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області загальною площею 7,5 га.

Однак коли позивач у травні 2015 року звернувся до ФОП ОСОБА_5 з метою розроблення проекту землеустрою на ділянку в розмірі 7,5 га, виявилось, що з виділених 7,5 га землі ТОВ «Карпатська нафтова компанія» може оформити свої права лише на 1,05 га (0,85 га+0,20 га) земельної ділянки, що знаходиться в урочищі «Горішній помірок».

Було встановлено, що Розпорядженням Тисменицької РДА №226 від 5 травня 2011 року надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9794 га для ведення особистого селянського господарства на території Драгомирчанської сільської ради, за межами населеного пункту с. Драгомирчани в урочищі «Забереж». 7 липня 2011 року Розпорядженням №389 Тисменицької РДА внесено зміни до Розпорядження №226 від 5 травня 2011 року, а саме надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9794 га для ведення особистого селянського господарства на території Драгомирчанської сільської ради за межами с. Драгомирчани в урочищі «Горішній помірок». 7 липня 2011 року Тисменицькою РДА видано Розпорядження №397 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 », згідно якого голова РДА розпорядився затвердити ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9794 га для ведення ОСГ в урочищі «Горішній помірок» на території Драгомирчанської сільської ради передати у власність ОСОБА_4 дану земельну ділянку і видати останньому державний акт на право власності на земельну ділянку. 22 серпня 2011 року відповідачу ОСОБА_4 видано Державний акт серії ЯП №409534 на право власності на земельну ділянку для ведення ОСГ площею 1,9794 га з кадастровим номером :04:044:1100.

У подальшому ОСОБА_4 вказану земельну ділянку розділив на п`ять окремих земельних ділянок, на які 19 жовтня 2012 року отримав п`ять державних актів, а саме: площею 1,1658 га з кадастровим номером :04:044:1104 згідно Державного акту ЯМ №658790; площею 0,0816 га з кадастровим номером :04:044:1105 згідно Державного акту ЯМ №658791; площею 0,1720 га з кадастровим номером :04:044:1106 згідно Державного акту ЯМ №658792; площею 0,2000 га з кадастровим номером :04:044:1107 згідно Державного акту ЯМ №658793; площею 0,3600 га з кадастровим номером :04:044:1108 згідно Державного акту ЯМ №658794.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ТОВ «Карпатська нафтова компанія». Визнано недійсними вказані розпорядження Тисменицької РДА №226 від 5 травня 2011 року, №389 від 7 липня 2011 року, №397 від 7 липня 2011 року, визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення ОСГ, видані Тисменицькою РДА ОСОБА_4 , а саме: Державний акт серії ЯП №409534 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:044:1100 площею 1,9794 га від 22 серпня 2011 року та вказаних п`ять державних актів від 19 жовтня 2012 року. Вказаним судовим рішенням, що має преюдиційне значення, встановлено, що відповідно до положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, які закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, позивач при купівлі майна військової частини набув не лише право власності на будівлі, але й право користування земельною ділянкою загальною площею 7,5 га, яка перебувала у постійному користуванні військової частини.

Під час розгляду вказаної цивільної справи позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 розділені ним земельні ділянки відчужив згідно оспорюваних договорів купівлі-продажу від 25 грудня 2012 року, а саме: земельну ділянку площею 1,1658 га з кадастровим номером :04:044:1104 відчужив відповідачу ОСОБА_1 по Договору за реєстровим №6203; земельну ділянку площею 0,0816 га з кадастровим номером :04:044:1105 відчужив відповідачу ОСОБА_3 по Договору за реєстровим №6216; земельну ділянку площею 0,1720 га з кадастровим номером :04:044:1106 відчужив відповідачу ОСОБА_2 по Договору за реєстровим №6211; земельну ділянку площею 0,3600 га з кадастровим номером :04:044:1108 відчужив відповідачу ОСОБА_1 по Договору за реєстровим №6207. Права власності відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно оспорюваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведена реєстрація належних відповідачам спірних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Оскільки оспорювані договори купівлі-продажу земельних ділянок укладені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, згідно якої зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, наявні підстави для визнання їх недійсними відповідно до ст. 215 ЦК України.

У зв`язку з наведеним ТОВ «Карпатська нафтова компанія» просило поновити пропущений процесуальний строк для подання даного позову; усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Карпатська нафтова компанія» земельною ділянкою розміром 7,5 га шляхом визнання недійсними наступних договорів купівлі-продажу: від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за №6203; від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за №6211; від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за №6207; від 25 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрованого в реєстрі за №6216; скасувати наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 23081880 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,36 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:004:1108, зареєстрованої за ОСОБА_1 ; індексний номер 24575842 від 19 вересня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1720 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:004:1106, зареєстрованої за ОСОБА_2 ; індексний номер 23087654 від 23 липня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,1657 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:004:1104, зареєстрованої за ОСОБА_1 ; індексний номер 23823951 від 20 серпня 2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0816 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:004:1105, зареєстрована за ОСОБА_3 ; скасувати державну реєстрацію права власності наступних земельних ділянок: земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району, вулиця ур. «Горішній помірок», кадастровий номер :04:004:1104, загальною площею 1,1657 га, зареєстрованої за ОСОБА_1 ; земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району, вулиця ур. «Горішній помірок», кадастровий номер :04:004:1106, загальною площею 0,1720 га, зареєстрованої за ОСОБА_2 ; земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району, вулиця ур. «Горішній помірок», кадастровий номер :04:004:1108, загальною площею 0,3600 га, зареєстрованої за ОСОБА_1 ; земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району, вулиця ур. «Горішній помірок», кадастровий номер :04:004:1105, загальною площею 0,0816 га, зареєстрованої за ОСОБА_3 ; повернути земельну ділянку площею 7,5 га до земель запасу Драгомирчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області.

Ухвалами Тисменицького районного суду від 25.10.2017 року замінено первісного відповідача у справі Реєстраційну службу Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області належним відповідачем, яким є Відділ державної реєстрації Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Драгомирчанську сільську раду Тисменицького району Івано-Франківської області.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 31.10.2018 року замінено первісного відповідача у справі Тисменицький районний відділ центру державного земельного кадастру на належного відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Рішенням Тисменицького районного суду від 9 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ «Карпатська нафтова компанія» подало апеляційну скаргу. Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що прийняте за неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, без врахування позиції Верховного Суду щодо аналогічних справ, а також без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи.

Так, судом до спірних правовідносин застосовано ст.ст. 387, 388 ЦК України, які на відміну від норм ст. 152 ЗК України, не підлягали застосуванню взагалі.

На думку апелянта, враховуючи те, що ТОВ «Карпатська нафтова компанія» є власником групи інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 в с. Драгомирчани на підставі укладеного 23 березня 2007 року Договору купівлі-продажу, а також виходячи з норм ст.ст. 120, 125 ЗК України, ст. 377 ЦК України, у нього наявне першочергове право на отримання в користування земельної ділянки площею 7,5 га для їх обслуговування, яка використовувалась попереднім власником цих будівель. А тому порушення його права виникло з моменту надання ОСОБА_4 неправомірного дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9794 га та її подальшого відчуження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, саме на виділеній ОСОБА_4 земельній ділянці знаходиться належна ТОВ «Карпатська нафтова компанія» група інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 в с. Драгомирчани, що перешкоджає останньому вільно користуватись власним майном.

Крім того, рішенням Тисменицького районного суду від 27 грудня 2016 року було скасовано державні акти на право власності на земельні ділянки, на підставі яких ОСОБА_4 у 2012 році було укладено спірні договори купівлі-продажу. Даним рішенням встановлено, що відповідно до положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України позивач при купівлі майна військової частини набув не лише право власності на будівлі, але й право користування земельною ділянкою площею 7,5 га, яка перебувала у постійному користуванні військової частини.

Зазначає, що факт наявності в користуванні військового містечка, що розташоване в с. Драгомирчани земельної ділянки площею 7,5 га підтверджується Актом приймання-передачі від 22 червня 2004 року належного Міністерству оборони України об`єкта в управління ОДА. Військова частина юридична особа, тобто є суб`єктом господарювання і за змістом ст. 191 ЦК України є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. Таким чином, під час укладення 23 липня 2007 року Договору купівлі-продажу групи інвентарних об`єктів колишнього військового містечка у товариства було законне очікування отримання в тому числі і земельної ділянки площею 7,5 га. Аналогічні висновки містяться в постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 5 лютого 2020 року по справі №352/1246/15-ц, постановах Верховного Суду від 5 вересня 2018 року по справі №352/1245/15-ц та від 3 жовтня 2018 року по справі №352/1243/15-ц.

ТОВ «Карпатська нафтова компанія» вважає, що Тисменицьким районним судом при винесені оскаржуваного рішення порушено також норми процесуального права. Зокрема, в оскаржуваному рішенні суд порушив приписи ч. 4 ст. 82 ЦПК України та не взяв до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц та від 24 травня 2018 року у справі №922/2391/16, заявивши про необхідність повторного доведення уже встановлених доказів в іншій судовій справі, по якій Тисменицьким районним судом 27 грудня 2016 року винесено рішення. Судом незаконно не взято до уваги і обставини, які ним вже встановлені як в оскаржуваному рішенні, так і в преюдиційному. Висновки суду не відповідають встановлених ним же обставинам справи. Також, зазначаючи в оскаржуваному рішенні, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, суд порушив ст. 5 ЦПК України.

Що стосується позовної вимоги про повернення земельної ділянки до земель запасу Драгомирчанської сільської ради, то вважає, що така є похідною відносно основних позовних вимог, і оскільки недійсність договору не створює жодних наслідків для його учасників, земля повинна повернутись її власнику, - сільській раді, що сприяє подальшому оформленні ТОВ «Карпатська нафтова компанія» землекористування спірною земельною ділянкою у встановленому законом порядку.

Що стосується заявлення вимоги щодо земельних ділянок площею 1,7793 га, хоча ОСОБА_4 виділено у власність 1,9794 га, то зазначає, що у позові дійсно не була включена одна земельна ділянка, проте дана обставина жодним чином не впливає на незаконність оспорюваних договорів купівлі-продажу стосовно решти земельних ділянок.

З огляду на вищенаведене вважає, що суд оскаржуваним рішенням порушив право позивача на вільне розпорядження та користування належним йому на праві власності нерухомим майном, яке розташоване на спірній земельній ділянці, тим самим порушивши гарантовані національним та міжнародним законодавством принципи непорушності права власності та його захисту зі сторони держави.

Просить скасувати рішення Тисменицького районного суду від 9 липня 2020 року та постановити нове, яким позов задовольнити позов в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шургот О.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом першої інстанції було правильно застосовано ст. 387, 388 ЦПК України, враховуючи актуальні правові висновки Верховного Суду, які є обов`язковими до врахування в силу п. 4 ст. 263 ЦПК України. Зокрема, обраний позивачем спосіб захисту в частині вимог усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою 7,5 га шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу є неналежним, що підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 5 червня 2018 року по справі №338/180/17, постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року по справі №925/1265/16 та від 28 листопада 2018 року по справі №504/2864/13-ц, постановах Верховного Суду України від 29 березня 2017 року по справі №6-3104цс16, 17 грудня 2014 року по справі №6-140цс14 та від 31 жовтня 2012 року по справі №6-53цс12. Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є добросовісними набувачами, адже при вчиненні правочину не знали і не могли знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна. Посилання апелянта на неврахування судом преюдиційності рішення Тисменицького районного суду від 27 грудня 2016 року є безпідставним, оскільки суд у оскаржуваному рішенні посилався на вказане рішення, проте у зв`язку з обранням невірного способу захисту таке не мало значення для вирішення справи по суті. Твердження апелянта, що вимога про повернення земельної ділянки до земель запасу Драгомирчанської сільської ради є похідною відносно основних вимог, і оскільки недійсність договору не створює жодних наслідків для його учасників, земля повинна повернутись її власнику, тобто сільській раді, не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки ТОВ «Карпатська нафтова компанія» не є та не було власником спірних земельних ділянок і не наділене повноваженнями для заявлення такої позовної вимоги в інтересах територіальної громади с. Драгомирчани. Крім того, ОСОБА_6 виділено у власність земельну ділянку площею 1,9794 га, сукупний розмір відчужених земельних ділянок також становить 1,9794 га, заявлені ж позивачем вимоги стосуються земельних ділянок площею 1,7793 га, а вимога про повернення земельної ділянки Драгомирчанській сільській раді стосується ділянки площею 7,5 га. Зважаючи на наведене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представники апелянта доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта, представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2007 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області та ТОВ «Карпатська нафтова компанія» було укладено Договір купівлі-продажу групи інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс І.П., зареєстрований у реєстрі за №Д0338 (т. 2, а.с. 232-233).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14993574 від 21.06.2007 року, право власності позивача на придбане за вказаним правочином нерухоме майно 21.06.2007 року зареєстровано ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» у Реєстрі прав власності на нерухоме майно під реєстраційним №9640840 (т. 2, а.с. 234).

На підставі протоколу №5 засідання архітектурно-містобудівної ради управління містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації від 03.06.2008 року ТОВ «Карпатська нафтова компанія» отримало попереднє погодження містобудівного обґрунтування по виділенню земельної ділянки площею 7,5 га під будівництво закладів господарсько-складського призначення на базі викупленого колишнього військового містечка в південній частині с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області.

03.06.2014 року право власності позивача на об`єкт нерухомого майна - «військове містечко № НОМЕР_1 » по АДРЕСА_1 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58.

У травні 2015 року при розробці ФОП ОСОБА_5 проекту землеустрою цієї земельної ділянки було виявлено, що з виділених 7,5 га землі ТОВ «Карпатська нафтова компанія» може оформити свої права лише на земельну ділянку орієнтовною площею 1,05 га для обслуговування викупленого нежитлового приміщення військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , що знаходиться в урочищі «Горішній помірок».

Розпорядженням Тисменицької РДА Івано-Франківської області від 05.05.2011 року №226 надано дозвіл відповідачеві ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9794 га для ведення особистого селянського господарства на території Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, за межами населеного пункту с. Драгомирчани, в урочищі «Забереж».

Розпорядженням №389 Тисменицької РДА Івано-Франківської області від 07.07.2011 року внесено зміни до розпорядження №226 від 05.05.2011 року, а саме надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9794 га для ведення особистого селянського господарства на території Драгомирчанської сільської ради за межами с. Драгомирчани в урочищі «Горішній помірок».

Згідно розпорядження Тисменицької РДА від 07.07.2011 року №397 ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9794 га для ведення ОСГ в урочищі «Горішній помірок» на території Драгомирчанської сільської ради, передати у власність ОСОБА_4 дану земельну ділянку та видано останньому державний акт на право власності на земельну ділянку.

На підставі розпорядження від 07.07.2011 року №397 ОСОБА_4 22.08.2011 року отримав Державний акт серії ЯП №409534 на право власності на земельну ділянку для ведення ОСГ площею 1,9794 га з кадастровим номером :04:044:1100, а в подальшому розділив її на п`ять окремих земельних ділянок для ведення ОСГ, на які 19.10.2012 року отримав п`ять державних актів, а саме: на земельну ділянку площею 1,1658 га з кадастровим номером :04:044:1104 Державний акт серії ЯМ №658790, на земельну ділянку площею 0,0816 га з кадастровим номером :04:044:1105 Державний акт серії ЯМ №658791, на земельну ділянку площею 0,1720 га з кадастровим номером :04:044:1106 Державний акт серії ЯМ №658792, на земельну ділянку площею 0,2000 га з кадастровим номером :04:044:1107 Державний акт серії ЯМ №658793, на земельну ділянку площею 0,3600 га з кадастровим номером :04:044:1108 Державний акт серії ЯМ №658794.

Як вбачається з договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2012 року, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_1 земельні ділянки площею 1,1658 га та 0,3600 га з кадастровими номерами :04:044:1104 та :04:044:1108, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1720 га з кадастровим номером :04:044:1106, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0816 га з кадастровим номером :04:044:1105 (т. 1, а.с. 7-10).

Вказані земельні ділянки, а саме: земельна ділянка площею 1,1657 га з кадастровим номером :04:044:1104, земельна ділянка площею 0,3600 га з кадастровим номером :04:044:1108, власником яких є відповідач ОСОБА_1 ; земельна ділянка площею 0,1720 га з кадастровим номером :04:044:1106, власником якої є відповідач ОСОБА_2 ; земельна ділянка площею 0,0816 га з кадастровим номером :04:044:1105, власником якої є відповідач ОСОБА_3 , 19.10.2012 року зареєстровані у Державному земельному кадастрі, що підтверджується відповідними витягами з ДЗК про земельну ділянку (т. 1, а.с. 11-22).

Права власності відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно оспорюваних у рамках даної цивільної справи рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,1657 га з кадастровим номером :04:004:1104 згідно рішення індексний номер 23087654 від 23 липня 2015 року та право власності на земельну ділянку площею 0,36 га з кадастровим номером :04:004:1108 згідно рішення індексний номер 23081880 від 23 липня 2015 р.; за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1720 га з кадастровим номером :04:004:1106 згідно рішення індексний номер 24575842 від 19 вересня 2015 року; за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0816 га з кадастровим номером :04:004:1105 згідно рішення індексний номер 23823951 від 20 серпня 2015 року. Вказані обставини підтверджуються відповідними інформаційними довідками від 16.05.2017 року (т. 1, а.с. 23-29).

Судом встановлено також, що рішенням Тисменицького районного суду від 27 грудня 2016 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2017 та постановою Верховного Суду від 5 вересня 2018 року і набрало законної сили, задоволено позов ТОВ «Карпатська нафтова компанія» до Тисменицької РДА Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Тисменицькому районі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , про скасування розпоряджень Тисменицької РДА та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки. Визнано недійсними розпорядження Тисменицької РДА Івано-Франківської області №226 від 05.05.2011 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4 »; №389 від 07.07.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 5 травня 2011 року №226»; №397 від 07.07.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 ». Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташовані в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, видані Тисменицькою РДА Івано-Франківської області Гладуну О.І., а саме: Державний акт серії ЯП №409534 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:044:1100 площею 1,9794 га від 22 серпня 2011 року; Державний акт серії ЯМ №658790 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:044:1104 площею 1,1658 га від 19 жовтня 2012 року; Державний акт серії ЯМ №658791 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:044:1105 площею 0,0816 га від 19 жовтня 2012 року; Державний акт серії ЯМ №658792 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:044:1106 площею 0,1720 га від 19 жовтня 2012 року; Державний акт серії ЯМ №658793 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:044:1107 площею 0,2000 га від 19 жовтня 2012 року; Державний акт серії ЯМ №658794 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:044:1108 площею 0,3600 га від 19 жовтня 2012 року (т. 1, 220-227, т. 3, а.с. 40-50).

Даним рішенням встановлений факт порушення земельних прав ТОВ «Карпатська нафтова компанія» та не підлягає доказуванню відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на мирне володіння своїм майном дійсно порушене та підлягає захисту. Однак позивач обрав неналежний спосіб захисту порушених прав у частині вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою розміром 7,5 га шляхом визнання недійсними оспорюваних договорів купівлі-продажу, оскільки права особи, яка вважає себе власником майна, не захищаються шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням статей 215 і 216 ЦК України. Такий захист можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Однак, позивач у даній справі віндикаційного позову не пред`явив. Крім того право на звернення до суду з позовом про витребування майна на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України має лише його власник, яким є Драгомирчанська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, але остання не зверталася із самостійним позовом про витребування земельної ділянки. Також позивач у рамках розгляду даної цивільної справи не надав жодних доказів щодо визначення площі земельної ділянки у розмірі саме 7,5 га, яке було б здійснене на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил, і де було б вказано, що саме у такому розмірі необхідна земельна ділянка для обслуговування належних позивачеві інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 в с. Драгомирчани. З огляду на те, що заявлені позивачем вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав і їх обтяжень та скасування державної реєстрації належних відповідачам земельних ділянок у Державному земельному кадастрі є похідними від основної вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу, вони не підлягають до задоволення у зв`язку з відмовою у задоволенні основної вимоги.

Однак, апеляційний суд не може в повній мірі погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 328 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже закон не обмежує коло осіб, які мають право вимагати визнання недійсним оспорюваного правочину лише сторонами.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З огляду на викладене ТОВ «Карпатська нафтова компанія», набувши право власності на групу інвентарних об`єктів колишнього військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , також набула право на земельну ділянку, на якій вони розміщені, що відповідає загальному принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, яка є предметом спору, належала ОСОБА_4 на праві власності на підставі Державного акту серії ЯП №409534 на право власності на земельну ділянку площею 1,9794 га від 22 серпня 2011 року. В подальшому він розділив цю земельну ділянку на п`ять окремих та 19 жовтня 2012 року отримав п`ять державних актів, а саме: Державний акт ЯМ №658790 на право власності на земельну ділянку площею 1,1658 га; Державний акт ЯМ №658791 на право власності на земельну ділянку площею 0,0816 га; Державний акт ЯМ №658792 на право власності на земельну ділянку площею 0,1720 га; Державний акт ЯМ №658793 на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га; Державний акт ЯМ №658794 на право власності на земельну ділянку площею 0,3600 га.

Разом з тим, рішенням Тисменицького районного суду від 27 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, вищевказані державні акти визнано недійсними.

Отже за оспорюваними договорами купівлі-продажу ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 земельні ділянки, набуті ним на підставі державних актів, визнаних недійсними в судовому порядку, що свідчить про невідповідність таких угод положенням статті 203 ЦК України і є правовою підставою для визнання угод недійсними в порядку статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Таким способом може бути, зокрема визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 ЦК України).

Враховуючи, що в оспорюваних договорах купівлі-продажу предметом є земельні ділянки, право власності на які належало ОСОБА_4 за державними актами, які було визнано недійсними в судовому порядку, зазначені договори слід визнати недійсними.

При цьому про наявність оскаржуваних договорів купівлі-продажу ТОВ «Карпатська нафтова компанія» стало відомо під час розгляду справи №352/1245/15-ц, в якій ухвалою суду від 16.10.2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. А тому згідно вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України позивачем не пропущено строк позовної давності звернення до суду з даними вимогами.

Що стосується тверджень представника відповідача та суду першої інстанції про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, то такі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимоги про витребування майна позивачем не заявлялися, а предметом спору є саме земельна ділянка.

При цьому укладенням вказаних договорів купівлі-продажу від 25.12.2012 року порушені права позивача, оскільки дії відповідачів по розпорядженню земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомості позивача, утруднюють його реальне та ефективне використання.

Звернення ТОВ «Карпатська нафтова компанія» до суду із вимогами про застосування способу захисту - визнання недійсними договорів купівлі-продажу відповідає змісту його порушеного права та спрямовано на захист цих прав згідно частини третьої статті 215 ЦК України.

Схожі правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №490/8388/17 (провадження №61-2453св19), від 26.02.2020 року у справі №761/4097/17 (провадження №61-14050св19).

За змістом статей 216, 236 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, він є недійсним з моменту вчинення.

У постанові від 28.10.2020 року по справі №910/10963/19 Верховний Суд вважає за необхідне наголосити, що які б юридично значимі дії не здійснювалися за наслідками укладення нікчемного правочину, вони не можуть отримати визнання правопорядком лише з тієї причини, що були вчинені до моменту підтвердження факту нікчемності такого правочину у судовому порядку.

Наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином вимоги позову про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки є підставними і також підлягають до задоволення.

Разом з тим, вимога повернути земельну ділянку площею 7,5 га до земель запасу сільської ради с. Драгомирчани Тисменицького району не підлягає до задоволення, оскільки остання залучена до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, відповідно, таких вимог не заявляла.

Вищенаведеного суд першої інстанції не врахував, а тому рішення Тисменицького районного суду від 9 липня 2020 року підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог позову, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 25.12.2012 року, скасування відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та реєстрацію права власності.

Пунктом 1, 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія» сплачений судовий збір за подання позову та апеляційної скарги по 12000 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія» задовольнити частково.

Рішення Тисменицького районного суду від 9 липня 2020 року скасувати, ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Драгомирчанська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Відділу державної реєстрації Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки до земель запасу сільської ради задовольнити частково.

Визнати недійсними:

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2012 року, а саме: земельної ділянки площею 1,1658 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер :04:044:1104, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З.І. та зареєстрований в реєстрі за №6203;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2012 року, а саме: земельної ділянки площею 0,1720 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер :04:044:1106, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З.І. та зареєстрований в реєстрі за №6211;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2012 року, а саме: земельної ділянки площею 0,3600 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер :04:044:1108, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З.І. та зареєстрований в реєстрі за №6207;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2012 року, а саме: земельної ділянки площею 0,0816 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Горішній помірок» Драгомирчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер :04:044:1105, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З.І. та зареєстрований в реєстрі за №6216;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- індексний номер 23087654 від 23.07.2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,1657 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:044:1104, за ОСОБА_1 ;

- індексний номер 24575842 від 19.09.2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1720 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:044:1106, за ОСОБА_2 ;

- індексний номер 23081880 від 23.07.2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,3600 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:044:1108, за ОСОБА_1 ;

- індексний номер 23823951 від 20.08.2015 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0816 га, кадастровий номер земельної ділянки :04:044:1105, за ОСОБА_3 ;

скасувати державну реєстрацію права власності:

- земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області, урочище «Горішній помірок», кадастровий номер :04:044:1104, загальною площею 1,1657 га, зареєстрованої за ОСОБА_1 ;

- земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області, урочище «Горішній помірок», кадастровий номер :04:044:1106, загальною площею 0,1720 га, зареєстрованої за ОСОБА_2 ;

- земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області, урочище «Горішній помірок», кадастровий номер :04:044:1108, загальною площею 0,3600 га, зареєстрованої за ОСОБА_1 ;

- земельної ділянки, яка розташована в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області, урочище «Горішній помірок», кадастровий номер :04:044:1105, загальною площею 0,0816 га, зареєстрованої за ОСОБА_3 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: с. Татарів Яремчанської міської ради Івано-Франківської області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська нафтова компанія» (місцезнаходження: вул. С. Петлюри, 10, м. Івано-Франківськ, ідентифікаційний код юридичної особи в ) судовий збір по 12000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин
Судді: Г.П. Мелінишин
О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 31 грудня 2020 року.