Справа № 303/7690/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2019 року (у складі судді Довжанина В.М.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у грудні 2018 р.

Просив стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу в розмірі 46 000 грн. і вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування указав, що 16 травня 2011 р. між сторонами було укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача суму позики в розмірі 60 000 грн. із умовою повернення до 15.05.2012 р.

Позивач звертався до нотаріуса із вимогою вчинити виконавчий напис і це було зроблено 10 травня 2017 р., однак рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 06 вересня 2018 р. указаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач частково сплатив борг в розмірі 14 000 грн., останній платіж був зроблений 18.10.2014 р. у розмірі 4000 грн., що підтверджується розпискою.

Отже, відповідач має сплатити позивачеві борг у розмірі 46 000 грн.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2019 р. позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 46 000 грн. суми основного боргу та 704,80 грн. у відшкодування судового збору.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення. Доводить про порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-причиною укладення договору позики стала нестача ввірених ОСОБА_1 матеріальних цінностей, який на той момент працював у ОСОБА_2 . Тобто, під укладенням договору позики була прихована процедура повернення ОСОБА_1 нестачі.;

-із метою погашення суми нестачі, 27.04.2011 р. ОСОБА_1 було передано ОСОБА_2 належний відповідачеві автомобіль ВАЗ-2106. Передача автомобіля була оформлена у вигляді генеральної довіреності. При цьому сторони дійшли висновку, що відповідачем повністю погашено борг перед позивачем;

-відповідач заперечує, що підписував розписку від 18.10.2014 р. про повернення частини боргу в розмірі 4000 грн.;

-позивач пропустив строки для звернення до суду за захистом свого права;

-відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із такими висновками оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Усі сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 (а.с.181) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 . Від приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Петканича В.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Як видно з матеріалів справи, 16.05.2011 р. між сторонами було укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав до підписання договору ОСОБА_1 у власність грошові кошти в розмірі 60 000 грн. із установленими терміном повернення до 15.05.2012 р. Позичальник зобов`язався повернути суму грошових коштів у визначений договором термін (а.с.5).

22.05.2012 р. позикодавець надіслав позичальнику повідомлення, у якому зазначив, що позичальник винен йому 46 000 грн., оскільки 14 000 грн. було повернуто добровільно. Позикодавець попередив позичальника про те, що буде вимушений звернутися до відповідних органів із приводу примусового повернення грошових коштів (а.с.6).

18.10.2014 р. ОСОБА_2 написав розписку, що отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4000 грн. у якості повернення боргу за договором розписки (а.с.7).

Також із матеріалів справи вбачається, що 27.04.2011 р. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було складено довіреність на керування та розпорядження транспортним засобом (а.с.63,65).

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зістаттею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передачі грошової суми позичальнику.

Апеляційний судпогоджується із встановленими судом першої інстанції обставинами стосовно того, що відповідач не виконав у повному обсязі умов укладеного із позивачем договору позики, факт власноручного підписання такого договору та отримання спірної суми коштів не заперечував, а у визначений сторонами у договорі строк кошти не повернув.

Доводи відповідача про погашенням ним боргу за вказаним договором позики не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Згідно з частиною першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Із матеріалів справи видно, що позивач не заперечує, що відповідач у погашення боргу за договором позики повернув йому частково суму боргу, а саме 4000 грн. що підтверджується розпискою (а.с.7), і 10 000 грн., які позивач визнає у своєму позові, однак решта суми боргу в розмірі 46 000 грн. залишається неповернутою.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційне твердження відповідача про те, що із метою погашення суми нестачі, 27.04.2011 р. ОСОБА_1 було передано ОСОБА_2 належний відповідачеві автомобіль ВАЗ-2106, передача автомобіля була оформлена у вигляді Генеральної довіреності, при цьому сторони дійшли висновку, що відповідачем повністю погашено борг перед позивачем, є бездоказовим. Так, у матеріалах справи є довіреність, складена ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , на керування та розпорядження транспортним засобом, але доказів того, що автомобіль передався саме в рахунок погашення боргу за договором позики, немає. Відтак, немає підстав стверджувати про відсутність боргових зобов`язань у відповідача.

Аналогічно не знайшов свого підтвердження і довід відповідача стосовно того, що причиною укладення договору позики стала нестача ввірених ОСОБА_1 матеріальних цінностей, який на той момент працював у ОСОБА_2 . Тобто, що під укладенням договору позики була прихована процедура повернення ОСОБА_1 нестачі.

Відповідач у апеляційній скарзі стверджує, що не підписував розписку від 18.10.2014 р. про повернення частини боргу в розмірі 4000 грн., однак вказана розписка написане позивачем, відтак підпис боржника на ній чи його відсутність не має правового значення.

Одним із доводів апеляційної скарги є те, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак такий довід скаржника не заслуговує на увагу, оскільки судом першої інстанції було здійснено запит до виконавчого комітету Кальницької сільської ради Мукачівського району (а.с.15), із відповіді якої убачається, що ОСОБА_1 зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16). Відповідно вся судова кореспонденція надсилалася відповідачу за вказаними адресами, і відповідач отримував судову повістку на судове засідання, що відбулося 28 травня 2019 р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.26,27).

В основному доводи апеляційної скарги зводяться до іншої правової природи договору позики та повного погашення боргу відповідачем перед позивачем.

Колегія суддів не погоджується із таким твердженнями апелянта, оскільки позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми в своїй сукупності доказами було доведено факт укладення із відповідачем саме договору позики та наявного непогашеного боргу.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та відповідно до положень ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив по суті спору правильне судове рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2019 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 18 грудня 2020 р.

Судді: