ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року

м. Черкаси

Справа № 712/13754/19
Провадження № 22-ц/821/1018/20
категорія 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідачі: Моторне (транспортне) страхове бюро України

ОСОБА_2

треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», Страхова компанія «Ван Клік»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва Павла Володимировича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», Страхова компанія «Ван Клік» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, у складі: головуючого судді Пироженко В.Д., повний текст виготовлено 13 квітня 2020 року.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування і моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 жовтня 2018 року 0 13 год. 00 хв. в м. Черкаси на перехресті вул. Гоголя та вул. М.Грушевського, сталася дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_2 керуючись автомобілем Mazda 323 F д.н.з. НОМЕР_1 (власник автомобіля ОСОБА_3 ), не надав переваги в русі автомобілю Honda Accord д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем KIA RIO д.н.з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 та припаркованим автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_4 , що належить позивачу . В результаті ДТП належний ОСОБА_1 автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2018 року, винним в ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 .

Цивільно-паравова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», згідно полісу № АМ/6550478.

23 жовтня 2018 року позивач направив повідомлення про подію, що сталася за участю застраховано транспортного засобу та документи для виплати йому страхового відшкодування.

25 жовтня 2018 року ПрАТ «Арсенал-Страхування» отримав лист, але на нього не відреагував. ОСОБА_1 звернувся до судового експерта про проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно висновку від 16 листопада 2018 року дійсна вартість транспортного засобу Chevrolet Aveo становить 104 518 грн. 22 коп. Відновлювальний ремонт без врахування коефіцієнта зносу рівний 161 161 грн. 03 коп.

Оскільки автомобіль вважається фізично знищеним, ринкова вартість транспортного засобу після ДТП у пошкодженому стані згідно висновку експерта становить 27 352 грн. 53 коп.

Зважаючи на це, сума належного страхового відшкодування становить 77 165 грн. 69 коп.

З листа відповіді ПрАТ «Арсенал-Страхування» від 17 січня 2019 року на заяву позивача від 03 січня 2019 року, він дізнався, що станом на дату укладення з даним страховиком полісу № АМ/6550478 (31 серпня 2018 року) діяв поліс № АК/7959028, укладений з ПрАТ СК «Саламандра Україна».

Вказує, що оскільки страхувальник при укладенні полісу № АМ/6550478 не повідомив ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю автомобіля Mazda 323 F вже було застраховано іншою страховою компанією, про що свідчить відсутність будь-яких приміток, то даний поліс є нікчемним, а у ПрАТ «Арсенал-Страхування» не виникло обов`язку відшкодування шкоди, заподіяну третій особі.

18 лютого 2019 року позивач направив скаргу на необґрунтоване затягування страховиком строку виплати страхового відшкодування в Національну комісію по регулюванню ринків фінансових послуг України та копію до МТСБУ.

20 березня 2019 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист-відповідь на скаргу до Нацкомфінпослуг, де його повідомили про те, що за інформацією та документами наданими ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування», відповідно до інформації з Централізованої бази даних МТСБУ, станом на 31 серпня 2018 року (дата укладення полісу ПрАТ СК «Арсенал-Страхування») транспортний засіб Mazda 323 F забезпечено у ПрАТ СК «Саламандра-Україна» за полісом № АК/7959028, який був достроково розірваний 12 вересня 2018 року. Тобто, на момент ДТП у відповідача ОСОБА_2 цивільна відповідальність не була застрахована.

Нацкомфінпослуг звернуло увагу на те, що ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ.

Для отримання страхового відшкодування він направив лист та пакет документів до МТСБУ. 22 березня 2019 року надійшов лист від МТСБУ про відмову у відшкодуванні шкоди, в якому зазначено, що МТСБУ звернулосаь до ОСОБА_2 з метою підтвердження (або спростування), що він не повідомив під час укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/6550478 про наявність полісу № АК/7959028, укладеного з ПрАТ СК «Саламандра-Україна».

На підставі зазначеного, МТСБУ не визнає на даний час вимоги позивача про проведення регламентної виплати, оскільки можливий факт порушення страхувальником обов`язку повідомити ПрАТ СК «Арсенал Страхування» про наявність іншого договору страхування не підтверджується документально, а відповідно, нікчемність договору № АМ/6550478 є спірною.

02 квітня 2019 року при особистій зустрічі позивача з ОСОБА_2 останній повідомив, що на момент укладення договору із ПрАТ «Арсенал-Страхування» він повідомив співробітника даної страхової компанії про існування полісу ПрАТ СК «Саламандра-Україна» № АК/7959028.

04 квітня 2019 року ОСОБА_1 направив до МТСБУ відповідь на відмову у відшкодуванні шкоди та пояснення ОСОБА_2 .

В зв`язку з тим, що МТСБУ затягували кінцеву дату відшкодування шкоди, позивач 13 червня 2019 року змушений був повторно звернутись зі скаргою до Нацкомфінпослуг.

25 червня 2019 року Нацкомфінпослуг направило на адресу ОСОБА_1 листа в якому повідомило про незгоду з прийнятим рішенням МТСБУ та рекомендували звернутись до суду.

Позивач вказує, що так як його автомобіль зазнав сильних механічних пошкоджень, що не зміг пересуватись, він звернувся до послуг евакуатора, що належить ФОП ОСОБА_6 для транспортування ТЗ з місця ДТП. За надання послуги ним було сплачено 600 грн., та з місця тимчасової стоянки на СТО ним було сплачено 500 грн.

Зважаючи на те, що кінцевою датою виплати належного страхового відшкодування є 13 червня 2019 року, кількість прострочених днів на дату подання позовної заяви є 88 днів. Просив стягнути пеню з відповідача МТСБУ за період з 13 червня 2019 року по 18 липня 2019 року в розмірі 2 223 грн. 80 коп. та за період з 19 липня 2019 року по 08 жовтня 2019 року в розмірі 3 737 грн. 78 коп., а всього 6 401 грн. 50 коп.

За проведення автотоварознавчої дослідження позивачем було сплачено 1 500 грн. та 4 000 грн. за надання юридичних послуг. За весь час, з дати ДТП до подачі позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено 607 грн. 53 коп. за послуги ПАТ Укрпошти.

Також, позивачу було завдано моральну шкоду, а саме: ним було понесено душевні та фізичні страждання у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, яку позивач оцінує 20 000 грн.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач просив:

- стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування в розмірі 77 165 грн. 69 коп. та пеню за вчасно невиплачене страхове відшкодування в розмірі 6 401 грн. 58 коп.

- стягнути з МТСБУ на користь позивача, вартість послуги евакуатора - 1 100 грн.

- стягнути з ОСОБА_2 витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 1 500 грн., витрати на оплату ФОП ОСОБА_7 в розмірі 4 000 грн. та витрати на оплату послуг ПАТ Укрпошта в сумі 607 грн. 53 коп.

- стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 20 000 грн.

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та МТСБУ на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 1 676 грн. 15 коп.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2019 року до участі у справі були залученні в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, СК «Арсенал-Страхування» та Страхову компанію «Ванк Клік».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Моторно (транспортне) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 77 165 грн. 69 коп.. страхового відшкодування, 1 100 грн. послуги евакуатора; пеню за невчасно виплачене страхове відшкодування в сумі 6 401 грн. 58 коп., 1 000 грн. понесених судових витрат, а всього 85 667 грн. 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 500 грн. витрат на автотоварознавче дослідження, 607 грн. 53 коп. витрати на оплату послуг Укрпошти, 10 000 грн. моральної шкоди, 676 грн. понесених судових витрат, а всього 12 783 грн. 53 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що страховий поліс відповідача ОСОБА_2 з ПрАТ «СК Саламандра-Україна» був достроково розірваний 12 вересня 2018 року. Тобто, на момент ДТП у відповідача ОСОБА_2 цивільна відповідальність не була застрахована.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на страхове відшкодування саме з відповідача МТСБУ, за рахунок коштів з централізованих резервних фондів, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Постільки автомобіль вважається фізично знищеним, ринкова вартість транспортного засобу після ДТП у пошкодженому стані згідно експерта становить 27 352 грн. 53 коп. Зважаючи на це, сума належного страхового відшкодування становить 77 165грн. 69 коп., які підлягають стягненню з відповідача МТСБУ.

Зважаючи на те, що кінцевою датою належного страхового відшкодування є 13 червня 2019 року на дату подання позовної заяви, кількість прострочених днів становить 88. Облікова ставка НБУ протягом періоду прострочення змінювалась з 17,5 % до 17 %. Суд погоджується з розрахунком пені наданим позивачем та вважає стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача 6 401 грн. 58 коп.

Також підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача МТСБУ понесених витрат позивачем на послуги евакуатора в сумі 1 100 грн., що підтверджується наданими суду квитанціями.

Позивачем було сплачено 1 500 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Підлягають до задоволення також вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат понесених ним на послуги ПАТ Укрпошти в сумі 607 грн. 53 коп., що підтверджується наданими квитанціями.

Крім того, вина відповідача ОСОБА_2 підтверджена матеріалами справи та постановою суду, проте, що останній визнаний винним у вчинені ДТП, в результаті якої автомобіль позивача, отримав механічні пошкодження. В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачу в результаті ДТП, дійсно, нанесена моральна шкода відповідачем ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Що стосується стягнення судових витрат, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні в цій частині, оскільки відповідно до виписки з ЄДРЮОФОП основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_7 є діяльність страхових агентів та брокерів, а не надання юридичних послуг, а тому надані документи не є допустимими доказами в контексті ст. 137 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_2

ОСОБА_2 оскаржив вказане рішення до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року в частині часткового задоволення позову позивачу і ухвалити нове яким повністю відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права і є не обґрунтованим, а саме неповнота встановлення судом обставин, які мають значення для справи, неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та неправильного визначення відповідно до встановлених судом обставин, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

На момент ДТП, а саме станом на 21 жовтня 2018 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована відповідно до поліса № АМ/6550478 ОСЦПВВНТЗ від 31 серпня 2018 року, строк дії з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Задовольняючи позовні вимоги позивача частково, а саме в частині стягнення з Моторно (транспортне) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 77 165 грн. 69 коп. страхового відшкодування, 1 100 грн. послуги евакуатора, пеню за несвоєчасне страхове відшкодування в сумі 6 401 грн. 58 коп., 1 000 грн. понесених судових витрат, а всього 85 667 грн. 27 коп., судом проігноровано той факт, що дану відповідальність повинно нести ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», адже судом проігноровані докази у справі, а саме те, що МТСБУ проводило особисте розслідування по даному факту, і відповідач 02 квітня 2019 року було надано письмові пояснення по даному факту, де апелянт чітко вказував, що виконав вимоги ч. 1 ст. 989 ЦК України, та повідомив страховика про діючий поліс в ПрАТ «СК «Саламандра Україна».

Даний факт встановлений і у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2020 року за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих ДТП.

Крім того, листом від 22 березня 2019 року МТСБУ повідомило, що на даний час не визнає вимоги про проведення регламентної виплати, оскільки можливий факт порушення страхувальником обов`язку повідомити ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про наявність іншого договору страхування не підтверджується документально, а відповідно, нікчемність договору № АМ/6550478 є спірною.

Отже, незаконне рішення суду першої інстанції призведе до регресного позову МТСБУ до ОСОБА_2 , хоча в даному випадку в межах ліміту відповідальність за завдану апелянтом шкоду в ДТП повинно нести ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно з полісом АМ/6550478, де ліміт страховика за шкоду завдану майну становить 100 000 грн., франшиза 2 000 грн., тобто страхове відшкодування не повинно перевищувати 98 000 грн.

Крім того, судом незаконно стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000 грн., та при цьому судом не дотримано принцип розумності і справедливості, адже позивач у позові зазначає про понесені ним фізичні та душевні страждання, однак не надає до суду належним та допустимих доказів в контексті ст. 76-81 ЦПК України, а саме медичних документів (висновок експерта) про отриманні травми останнім в ДТП, адже останній зазначає про фізичні страждання.

Позивачем, також не надано до суду, жодного доказу, про те, що останній звертався із заявою до страховика про відшкодування моральної шкоди, а останнім було відмовлено.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги представника Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва П.В.

Представник МТСБУ Гусєв П.В. оскаржив рішення Соснівського районного суду м. Черкаси до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року яким відмовити у задоволенні позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Представник МТСБУ зазначає, що з прийнятим рішенням не можна погодитися у зв`язку з тим, що дане рішення є незаконним, необґрунтованим, оскільки судом було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права і неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Вказує, що згідно Витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу, на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом АМ/6550478.

Таким чином, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання, в межах ліміту відповідальності за полісом обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності на підставі Закону № 1961-IV шляхом виплати страхового відшкодування, в разі звернення потерпілої особи до такого страховика, надання всіх необхідних документів для виплати страхового відшкодування та наявності законних підстав для виплати страхового відшкодування.

Крім того, судом першої інстанції факт повідомлення про існування іншого договору страхування Страховика було встановлено, але проігноровано при винесенні рішення по справі.

Щодо посилання суду на постанови Верховного Суду, то в даному випадку вони не можуть бути застосовані у зв`язку з тим, що в постановах на які посилається суд першої інстанції не було спору щодо повідомлення Страховика про існування іншого договору страхування, а тільки визначення хто зі страховиків на момент настання ДТП несе відповідальність.

Крім того, звертає увагу суду, що відповідно ЦБД МТСБУ, дійсно на дату (31 серпня 2018 року) укладення договору АМ/6550478 був укладений ще один договір на транспортний засіб «Mazda».

Даний транспортний засіб на момент укладення договору АМ6550478 не змінював номерний знак внаслідок чого можна прийти до висновку, що ПрАТ «Арсенал Страхування» мало можливість перевірити існування інших договорів та в даному випадку взяло на себе ризики з відшкодування такої шкоди.

Отже, в даному випадку покладаючи обов`язок з відшкодування шкоди на МТСБУ, що в свою чергу в майбутньому покладає обов`язок з відшкодування шкоди з особи, яка уклала договір обов`язкового страхування буде суперечити меті страхування.

Оскільки, в даному випадку страхувальник є слабкою стороною і саме страховик взяв на себе зобов`язання з відшкодування нанесеної шкоди потерпілій особі.

Відзив на апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 , зазначено, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і такими, що не дають суду підстав для її задоволення. Аргументи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного бачення ситуації апелянтом, яке не ґрунтується на засадах законності та справедливості.

Вказує, що в скаржника відсутні докази, окрім особисто наданих пояснень, щодо попередження представників ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» про наявність попередньо укладеного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власників наземних транспортних засобів заключним із ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та вимоги щодо його розірвання.

Оскільки скаржник при укладенні полісу № АМ/6550478 не повідомив ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю транспортного засобу «Mazda» 323 F вже застраховано, про що свідчить відсутність будь-яких приміток то даний поліс є нікчемний (недійсний).

Вказує, що Соснівський районний суд м. Черкаси діяв в межах чинного законодавства та прийняв досить вмотивоване, справедливе і неупереджене рішення.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтована та не містить доводів стосовно того, в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухваливши рішення, місцевий суд на підставі належним чином досліджених доказів дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Судом правильно встановлено, що між Страховиком та ОСОБА_2 був укладений договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6550478, строк дії якого з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року щодо транспортного засобу «Mazda» 323 F.

На момент укладення полісу № АМ/6550478 був чинним поліс № АК/7959028, укладений ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» щодо цього ж транспортного засобу, строком дії з 26 січня 2018 року по 25 січня 2019 року, який було достроково розірвано 12 вересня 2018 року.

При укладенні Полісу № АМ/6550478, ОСОБА_2 не виконав свій обов`язок повідомити Страховика про те, що цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Mazda» 323 F, вже було застраховано ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» згідно полісу № АК/7959028.

Отже, судом правильно встановлено, що поліс № АМ/6550478 є нікчемним (недійсним, а права та обов`язки сторін цього договору (полісу) припинилися (ч. 2 ст. 236 ЦК України).

Крім того, судом правильно встановлено, що на момент ДТП у відповідача ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність застрахована не була.

Враховуючи викладене, місцевий суд правильно погодився із рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу та задовольнив позов.

Крім того, звертає увагу, що у апеляційній скарзі ОСОБА_2 сам зазначає, що саме відповідач МТСБУ порушив гарантоване право позивача на отримання страхового відшкодування. Отже, скаржник і сам погоджується, що сам МТСБУ має обов`язок відшкодувати шкоду позивачу, а не страховик.

Відзив на апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтована та не містить доводів стосовно того, в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення Соснівського районного суду м. Черкаси.

Вказано, що Нацкомфінпослуг, як державний орган, що здійснює відповідно до законодавства державне регулювання та нагляд за діяльністю фінансових установ, зокрема страхових компаній, погодилась із рішенням ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відмову у виплаті страхового відшкодування, що й було правильно враховано місцевим судом.

Посилання відповідача на те, що в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив факт повідомлення ним працівників страхової компанії про існування іншого страхового полісу, не можуть свідчити про відсутність підстав для визнання полісу № АМ/6550478 нікчемним, адже:

- такі твердження відповідача суперечать письмовим доказам, наявним в матеріалах справи, а саме поліс АМ/6550478, пояснення ОСОБА_8 , протокол опитування ОСОБА_8 );

- є всі підстави сприймати пояснення відповідача ОСОБА_2 критично, адже він є зацікавленою особою, як безпосередній завдавач шкоди позивачу.

Крім того зазначають, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» при укладенні договорів обов`язкового страхування діє, в першу чергу, відповідно до Закону. Однак Закон не встановлює обов`язку Страховика самостійно з власної ініціативи перевіряти існування інших договорів щодо цього транспортного засобу при укладенні договору.

Обов`язок повідомити страхову компанію про існування інших договорів лежить саме на страхувальнику ( ОСОБА_2 ), що також вказує МТСБУ в апеляційній скарзі.

В той же час, у матеріалах справи є відповідні письмові докази, що ОСОБА_2 не виконав свій обов`язок повідомити Страховика про те, що цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Mazda» 323 F, вже було застраховано ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» згідно полісу № АК/7959028.

При цьому, п. 14.2 ст. 14 Закону передбачено, що страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, отже, твердження представника МТСБУ про те, що уклавши поліс АМ/6550478 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе ризики з відшкодування шкоди - є безпідставними.

Відзив на апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 зазначено, що покладений обов`язок з відшкодування шкоди на МТСБУ, є повністю законним, адже МТСБУ є гарантом виконання зобов`язань, прийнятих на себе страховими компаніями. В свою чергу, право подання регресного позову із боку МТСБУ до ОСОБА_2 , є виключним правом самого апелянта.

Просить відмовити в розгляді апеляційної скарги Моторно (транспортного) страхового бюро України на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

21 жовтня 2018 о 13 год. 00 хв. в м. Черкаси на перехресті вул. Гоголя та вул. М.Грушевського сталася дорожньо-транспортна пригода, де ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mazda 323 F д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_9 ) не надав перевагу в русі автомобілю Honda Accord д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем KIA RIO д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 та припаркованим автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль зазнав значних технічних ушкоджень.

Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2018 року винним в ДТП визнано ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «Арсенал Страхування», згідно полісу № АМ/6550478.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 направив повідомлення до ПрАТ СК «Арсенал Страхування» про подію, що сталася за участю застраховано транспортного засобу та документи для виплати йому страхового відшкодування.

25 жовтня 2018 року ПрАТ «Арсенал Страхування» було отримано лист, але ОСОБА_1 відповіді на нього не отримав.

Згідно висновку № 105/18 від 16.11.2018 року дійсна вартість транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_4 становить 104 518 грн. 22 коп. Відновлювальний ремонт без врахування коефіцієнта зносу рівний 161 161 грн. 03 коп.

Постільки автомобіль вважається фізично знищеним, ринкова вартість транспортного засобу після ДТП у пошкодженому стані згідно висновку експерта становить 27 352 грн. 53 коп..

Зважаючи на це, сума належного страхового відшкодування становить 77 165 грн. 69 коп.

З листа відповіді ПрАТ «Арсенал Страхування» від 17 січня 2019 року №1/к/у на заяву позивача від 03 січня 2019 року, встановлено, що станом на дату укладення з даним страховиком полісу № АМ/6550478 (31.08.2018 року) діяв поліс № АК/7959028, укладений з ПрАТ СК «Саламандра-Україна». Оскільки страхувальник при укладенні полісу № АМ/6550478 не повідомив ПрАТ СК «Арсенал Страхування» про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю автомобіля Mazda 323 F д.н.з. НОМЕР_1 вже було застраховано іншою страховою компанією, про що свідчить відсутність будь-яких приміток, то даний поліс є нікчемним, а у ПрАТ «Арсенал-Страхування» не виникло обов`язку відшкодування шкоди, заподіяному третій особі. (а.с. 7 на звороті Т. 1)

08 лютого 2019 року позивач звернувся зі скаргою на необґрунтоване затягування страховиком строку виплати страхового відшкодування в Національну комісію по регулюванню ринків фінансових послуг України та копію до МТСБУ.

21 лютого 2019 року на адресу позивача надійшов лист-відповідь на скаргу до Нацкомфінпослуг, де його повідомили про те, що за інформацією та документами наданими ПрАТ СК «Арсенал Страхування», відповідно до інформації з Централізованої бази даних МТСБУ, станом на 31 серпня 2018 року (дата укладання полісу ПрАТ СК «Арсенал Страхування») транспортний засіб Mazda 323 F д.н.з. НОМЕР_1 забезпечено у ПрАТ «Саламандра Україна» за полісом № АК/7959028. Також зазначено, що за інформацією ПрАТ «СК «Саламандра Україна», наданою на запит ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», страховий поліс АК/007959028 був достроково розірваний з 12 вересня 2018 року.

Нацкомфінпослуг звернуло також увагу на те, що ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ.

Для отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 направив лист та пакет документів до МТСБУ. 22 березня 2019 року позивачу надійшов лист від МТСБУ № 3.1-05/9159 від 22 березня 2019 року про відмову у відшкодуванні шкоди, де зазначено, що МТСБУ звернулось до ОСОБА_2 з метою підтвердження (або спростування), що він не повідомив під час укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/6550478 про наявність полісу № АК/7959028, укладеного з ПрАТ СК «Саламандра-Україна».

На підставі зазначеного МТСБУ не визнає вимоги ОСОБА_1 про проведення регламентної виплати, оскільки можливий факт порушення страхувальником обов`язку повідомити ПрАТ «Арсенал Страхування» про наявність іншого договору страхування не підтверджується документально, а відповідно, нікчемність договору № АМ/6550478 є спірною.

04 квітня 2019 року ОСОБА_1 направив до МТСБУ відповідь на відмову у відшкодуванні шкоди та пояснення ОСОБА_2

13 червня 2019 року позивач повторно звернувся зі скаргою до Нацкомфінпослуг, в зв`язку з тим, що МТСБУ затягували кінцеву дату відшкодування шкоди.

25 червня 2019 року Нацкомфінпослуг направила на адресу позивача листа в якому повідомила про незгоду з прийнятим рішенням МТСБУ та рекомендували звернутись до суду.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва П.В. не підлягають до задоволення із слідуючих підстав.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2018 року винним в ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с. 8 Т. 1).

Звертаючись до суду з позовними вимогами, ОСОБА_1 мотивував свої вимоги тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» згідно полісу № АМ/6550478.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до норм ст.ст. 33 та 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» з метою отримання страхового відшкодування у встановлений законом строк направив страховій компанії пакет документів для виплати належного йому страхового відшкодування, який було отримано ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» 25 жовтня 2018 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 37 Т.1 зворотна сторона).

Дана обставина сторонами не оспорюється та є доведеною.

Сторони також не спростували й той факт, що ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» у 10 денний робочий з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не направляли свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місця знаходження майна для визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків.

Позивач ОСОБА_1 , як потерпілий скористався наданим йому ст. 34.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» правом самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Згідно висновку № 105/18 від 16 листопада 2018 року вартість транспортного засобу CHEVROLET AVEO, д.н.з НОМЕР_4 до ДТП становила 104 518 грн. 22 коп. Відновлювальний ремонт без урахування коефіцієнту зносу дорівнює 161 161 грн. 03 коп.

Згідно зі статтею 30.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, він вважається фізично знищеним, а розрахунок страхового відшкодування повинний був проводитися згідно з статтею 30.2 цього закону, відповідно до якої, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також, витрати на евакуацію транспортного засобу.

Висновком експерта № 105/18 від 16 листопада 2018 року встановлено, що ринкова вартість пошкодженого після ДТП автомобіля складає 27 352 грн. 53 коп., отже сума належного страхового відшкодування, яке підлягає до виплати ОСОБА_1 є 77 165 грн. 69 коп.

У статті 1 ЗУ «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 ЗУ «Про страхування» страхувальник страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

З листа-відповіді № 1/к/ц від 17 січня 2019 року ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» ОСОБА_1 було повідомлено про той факт, що на момент укладення договору із ОСОБА_2 страхового полісу № Ам/6550478 (31 серпня 2018 року) діяв поліс № АК/7959028, укладений з ПрАТ СК «Саламандра-Україна», тому ПрАТ СК «Арсенал-Страхування», враховуючи, що ОСОБА_2 не повідомляв їх про наявність інших договорів страхування, вважає договір між ними та ОСОБА_2 нікчемним, який не породжує будь-яких наслідків, в тому числі й виплату страхового відшкодування.

Згідно листа НАЦКОМФІНПОСЛУГ, отриманого позивачем 20 березня 2019 року встановлено, що відповідно до інформації з централізованої бази даних МТСБУ, станом на 31 серпня 2018 року (дата укладення полісу з ПрАТ СК «Арсенал Страхування») транспортний засіб Мазда 323 F д.н.з. НОМЕР_6 був застрахований у ПрАТ СК «Саламандра-Україна» за полісом АК/7959028, який був достроково розірваний з 12 вересня 2018 року.

Дорожньо-транспортна пригода відбулася 21 жовтня 2018 року, в період, коли договір страхування за полісом АК/7959028, що укладений з ПрАТ СК «Саламандра-Україна» був розірваний. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що неповідомлення ОСОБА_2 страховика ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» про наявність діючого договору з іншою страховою компанією являється підставою для визнання наслідків за договором із ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» нікчемними.

Отже, враховуючи закінчення договору з однією страховою компанією та визнання іншого договору нікчемним з іншою страховою компанією стало підставою для висновку суду про те, що станом на 21 жовтня 2018 року страхова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була.

В своїх апеляційних скаргах МТ СБУ та ОСОБА_2 спростовують такі висновки суду та зазначають, що ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» уклавши 31 серпня 2018 року договір страхування наземного транспортного засобу з ОСОБА_2 взяло на себе зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування, в разі настання страхового випадку та взяло на себе ризики, які пов`язані з виконанням даного договору.

Крім того, ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі підтвердив факт повідомлення страховика ПрАТ СК «Арсенал Страхування» про існування іншого полісу страхування, який діяв станом на 31 серпня 2018 року і був укладений із ПрАТ СК «Саламандра»

Надаючи оцінку таким доводам апеляційних скарг, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗУ «про страхування» , цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката) (частина перша статті 981 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Пункт 17.1 статті 17 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 759/10739/16-ц (провадження № 61-16092св18)).

При цьому обов`язок доказування факту виконання вимог закону щодо повідомлення страховика про наявність іншого чинного договору страхування щодо того самого об`єкта покладається саме на страхувальника, який повинен діяти як добросовісно, так і обачно, оскільки відповідні обставини можуть істотно вплинути на можливість укладення договору, його умови і, зрештою, на можливість його виконання.

Посилання представника МТСБУ та ОСОБА_2 в своїх апеляційних скаргах на ту обставину, що ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» повинно було перевірити в електронній базі наявність інших договорів страхування не може бути підставою для визнання висновку суду першої інстанції неправильним в частині встановлення обставин справи, оскільки положеннями ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика не покладено обов`язку перевіряти на момент укладання договору наявність іншого чинного договору страхування, укладеного страхувальником, який звернувся для обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

З огляду на положення статей 3, 5, 14, 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо мети, об`єкта, обов`язковості та правової природи виду страхування, страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тому, за відсутності інших перешкод, відповідний договір страхування може бути укладений, однак ризик, пов`язаний із неповідомленням страховика про наявність іншого чинного договору страхування, який має наслідком нікчемність іншого договору, може стосуватись страхувальника, який не виконав свій обов`язок.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що попередній договір страхування хоч і був укладений попереднім власником автомобіля, ОСОБА_10 із ПрАТ СК «Саламандра-Україна», однак в силу вимог статті 20-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він зберігав силу до закінчення строку дії. Тобто, при зміні власника транспортного засобу договір страхування, укладений з попереднім власником, залишається чинним для нового власника, який набуває прав та обов`язків страхувальника.

Тому, враховуючи вище приведені норми законодавства та встановлені районним судом обставини справи, суд апеляційної інстанції враховує, що повідомлення про наявність інших договорів є істотною умовою при укладанні договору та повинно бути вчинено в тій самій формі, в якій укладено договір (тобто в письмовій).

Відсутність письмового повідомлення/узгодження про наявність інших договорів у тексті договору свідчить про фактичну відсутність такого повідомлення, оскільки не викладено у формі, в якій зафіксовано всі інші умови договору.

Доводи сторін у справі щодо повідомлення страховика ПрАТ СК «Арсенал-Страхування» про наявність іншого договору, укладеного із ПрАТ СК «Саламандра-Україна» є суд першої інстанції правильно визнав недоведеними, оскільки наявний в матеріалах справи поліс № АМ/6550478 (а.с. 94 Т.1) не містить будь-яких відміток про інші діючи договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками.

Оскільки, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті обставини, що фактично станом на момент скоєння ДТП, 21 жовтня 2018 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була з підстав визнання нікчемності одного договору та підстав дострокового розірвання іншого договору, тому позивач правомірно звернувся у відповідності до ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до МТ СБУ з відповідним пакетом документів щодо отримання страхового відшкодування за рахунок регламентних виплат з централізованих страхових резервів страхових резервних фондів МТ СБУ. Так як позивач отримав відмову й врегулювати дане питання в досудовому порядку не вбачалося можливим, тому правомірним є його звернення до суду за захистом своїх прав.

Розглядаючи спір, районний суд дав належну оцінку обставинам справи, врахував факт підтвердження вини ОСОБА_2 та врахувавши встановлені обставини правомірно стягнув з МТ СБУ встановлений висновком експерта розмір страхового відшкодування в сумі 77 165 грн. 69 коп.

Крім того, відповідно до ст. 36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочки виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на виплату такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розрахунок пені був предметом дослідження як колегії суддів так і суду першої інстанції і визнаний судами правильним та таким, що проведений у відповідності до вимог діючого законодавства.

Перевіряючи законність та обґрунтованість висновків суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми коштів за проведене авто товарознавче дослідження та послуг ПАТ «Укрпошта», суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування такого висновку суду в цій частині, оскільки розмір витрат підтверджено документально, вина ОСОБА_2 підтверджена матеріалами справи, тому на нього, як володільця джерела підвищеної небезпеки, статтями 1187, 1188 ЦК України покладено обов`язок по відшкодуванню такої шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вирішуючи спір в частині стягнення моральної шкоди, суд порушив принцип розумності і справедливості та безпідставно визначив розмір стягнутої шкоди в сумі 10 000 грн.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 3 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності, настанні інших негативних наслідків.

Вирішуючи спір в частині визначення моральної шкоди, суд першої інстанції врахував суть заявлених позовних вимог, обсяг страждань позивача, яких він зазнав внаслідок пошкодження майна, та виходив із засад розумності, виваженості і справедливості. Враховуючи, що автомобіль ОСОБА_1 вважається фактично знищеним, позивач для захисту своїх прав у встановлений законом строк, в досудовому порядку використав всі можливі методи для захищення порушеного права, розмір відшкодування в сумі 10 000 грн. є прийнятним для відшкодування моральної шкоди і підстав для зміни чи скасування рішення суду в цій частині колегія суддів не вбачає.

Рішення суду в частині стягнення судових витрат є законним та обґрунтованим, відповідає вимога ст. 141 ЦПК України та принципу пропорційності стягнення з відповідачів часток у відповідності до задоволеної частини вимог до кожного з них.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення апеляційного суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Приведені в апеляційних скаргах доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційних скаргах не наведено, тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скаргах доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», Страхова компанія «Ван Клік» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст виготовлено 21 грудня 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак