ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2631/20 Номер провадження 22-ц/814/2447/20Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Кривчун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її уповноваженого представника адвоката Мицика Олега Володимировича

на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 16 вересня 2020 року, постановлену суддею Яковенко Н.Л.,

по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

в с т а н о в и в :

11.06.2020 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 16.09.2020 позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання залишено без розгляду згідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мицик О.В. про відшкодування позивачем понесених судових витрат залишено без задоволення, як безпідставну.

З ухвалою районного суду не погодився відповідач ОСОБА_1 , в особі її представника адвоката Мицика О.В., та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути із ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 3 200,00 грн. судових витрат та 420,40 грн. судового збору за апеляційну скаргу.

Зазначає, що 21.08.2020 між ОСОБА_1 та АО «Мицик, Кравчук і партнери» укладено договір про надання правової допомоги №529, за умов якого правова допомога, передбачена предметом цього договору, оплачується клієнтом ( ОСОБА_1 ) відповідно до акту виконаних робіт, за яким виконано наступні зобов`язання: надання консультації та узгодження правової позиції 1 год.; опрацювання нормативно-правових актів з приводу соціального і правового захисту споживачів комунальних послуг, пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень, практика в аналогічній категорії справ 1 год.; підготовка, складання та подання відзиву на позовну заяву ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання 2 год.

Розрахунок здійснено у відповідності до розміру погодинної ставки за надані послуги: вартість 1 год. становить 800 грн., відповідно, 4 год. х 800 грн. = 3 200,00 грн., які ОСОБА_1 сплатила на рахунок АО «Мицик, Кравчук і партнери», що підтверджується меморіальними ордерами №44700592.1 від 01.09.2020 та №44732629.1 від 02.09.2020.

Наведені докази є достатньою підставою для стягнення з позивача витрат на правову допомогу, що відповідає позиції Верховного Суду по справі №199/3939/18-ц від 15.04.2020 та практиці Європейського суду з прав людини «Двойних проти України», «Гімайдуліна і інших проти України», «Баришевський проти України», за якої, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Заперечує посилання районного суду на зловживання правом з боку позивача, як спосіб для відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки відповідач не пов`язував підстави їх стягнення із такою поведінкою позивача, а лише вказував, що дії підприємства є необґрунтованими, а позивач був обізнаним на момент звернення в суд із цим позовом, що ОСОБА_1 не є споживачем послуг з теплопостачання, що й стало передумовою скасування судового наказу.

20.11.2020 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

02.12.2020 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Мицик О.В. на електронну пошту апеляційного суду надійшли пояснення до апеляційної скарги, в яких спростовує твердження позивача, як такі, що ґрунтуються на припущеннях.

21.12.2020 на електронну пошту апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Мицик О.В., неможливість яких прибути в судове засідання зумовлена запровадженням на території України карантину.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено, що 11.06.2020 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період із 01.07.2014 по 01.05.2020 у розмірі 48 7596,769 грн., а також за період із 21.09.2014 по 01.05.2020 індексу інфляції в сумі 9 018,297 грн. та 3% річних у розмірі 3 368,85 грн., а всього 61 146,90 грн. та 2 102,00 грн. судових витрат./а.с.1/

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.06.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження./а.с.20/

16.09.2020 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заявлено клопотання про залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги теплопостачання, що утворилася за період з 01.07.2014 по 01.05.2020 за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.106/

15.09.2020 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Мицик О.В. подано до суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3 200,00 грн./а.с.87-88/

Залишаючи заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мицик О.В. без задоволення, районний суд свою ухвалу мотивував тим, що відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б слугували підставою для висновку про необґрунтовані дії позивача чи зловживання процесуальними правами. При цьому не може бути розцінено як зловживання право звернення особи з позовом до суду.

Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із ухвалою суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм процесуального права на власну користь.

Частинами 5, 6 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведені норми процесуального права відповідачем не дотримано, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставини, які б свідчили про необґрунтованість дій позивача чи зловживання ним процесуальними правами, відповідачем та її представником адвокатом Мицик О.В. суду не надано. При цьому відсутність таких доказів не може бути компенсована обґрунтованістю розрахунку правничих витрат, що виключає підстави застосування до спірних правовідносин викладеній в апеляційній скарзі практиці Верховного Суду та Європейського суду з прав людини.

Доводи апеляційної скарги, що позивач був завчасно, до подання цього позову, обізнаний із тим, що ОСОБА_1 не є споживачем послуг з теплопостачання, що й стало передумовою скасування судового наказу, апеляційним судом до уваги не приймаються. Оскільки звернення особи до суду з позовом є диспозитивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України, яким забезпечено безумовний доступ особи до правосуддя, а тому таке звернення не свідчить про необґрунтованість дій позивача. При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що саме по собі скасування судового наказу від 24.11.2017 (справа №552/7287/17) згідно ч.3 ст.170 ЦПК України не мало наслідком обмеження прав ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на звернення в суд із тими самими вимогами в порядку позовного провадження, в межах якого й мала бути надана оцінка суб`єктному складу сторін.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її уповноваженого представника адвоката Мицика Олега Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 16 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.12.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун