Справа № 185/9802/14-ц
Провадження № 2/185/161/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ №185/9802/14-ц за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Родовід Банк» в жовтні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 9350, 71 дол. США , та 49057,92 грн., а також судових витрат в сумі 1598,10 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № Д002/АК-203.07.2 від 21.05.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 23762,38 дол. США, в порядку і на умовах визначених цим договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00% річних з кінцевим строком повернення до 20.05.2014.

Відповідно до умов укладеного договору № Д002/АК-203.07.2 від 03.07.2007 року та згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 07.07.2014 відповідач має заборгованість: 9057,03 дол. США, - заборгованість за кредитом, 293,68 дол. США заборгованість по сплаті процентів, 41737,73 грн. пеня за прострочу виконання грошових зобов`язань , з яких: 40349,61 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту, 1349,45 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків, 38,67 грн. пеня за порушення строків погашення плати за обслуговування кредиту, а також 7320,19 грн. відповідальність за порушення грошового зобов`язання, з яких 6845,06 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту, 229,17 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків, 71,20 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної повернення плати за обслуговування кредиту, 174,76 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом, які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2014 (суддя Боженко Л.В.) відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 (суддя Боженко Л.В.) позовну заяву ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.05.2018 (суддя Зінченко А.С.) заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 у цивільній справі № 185/9802/14 - задоволено. Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 у цивільній справі № ЄУ № 185/9802/14 скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

18.09.2018 представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов визнає частково, в сумі тіла кредиту за курсом долара США станом на 2014 рік в сумі 106732,62 грн. Зазначає, що відповідно до ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» пеня повинна розраховуватись виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, тому вона не може становити 40349,61 грн.

06.11.2018 представником відповідача надано додаткові письмові пояснення, відповідно до яких просить застосувати до спірних правовідносин за аналогією закону ЗУ «Про створення вільної економічної зони «Крим» щодо іпотечних договорів та з урахуванням місця проживання відповідача в м. Донецьк, який є тимчасово окупованою територією, звільнити відповідача від сплати заборгованості та відсотків за договором.

Ухвалою від 24.09.2019 залучено до участі у цивільній справі ЄУ №185/9802/14-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, правонаступника позивача ПАТ «Родовід Банк» - ТОВ «Вердикт Капітал».

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, підтримують письмові заяви по суті справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між публічним акціонерним товариством „Родовід Банк та ОСОБА_1 був укладений договір № Д002/АК-203.07.2 від 21.05.2007 згідно якого відповідач отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 23762,38 дол. США, в порядку і на умовах визначених цим договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 09,00 % річних з кінцевим строком повернення до 20.05.2014 . (а.с. 5-7).

Відповідно до додаткової угоди № 1 до кредитного договору № Д002/АК-203.07.2 від 21.05.2007 року відповідач починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця частково повинен погашати заборгованість за кредитами у сумі 283,00 дол. США на рахунок вказаний у п.1.3 кредитного договору , шляхом внесення готівки чи перерахування зі свого поточного рахунку. (а.с.8).

Факт видачі кредиту відповідачу за кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки № 67-38 від 21.05.2007 року та заявою на видачу готівки № 96-3 від 13.06.2008 року.(а.с.9).

Відповідно до договору № 15 Про відступлення прав вимоги від 24.05.2019 року за умовами якого ПАТ «Родовід Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за кредитним договором №Д002/АК-203.07.2 від 21.05.2007 року укладеного з ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку позивача, відповідачем договірні зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим станом на 07.07.2014 відповідач має заборгованість яка складається з наступного: 9057,03 дол. США що згідно курсу НБУ еквівалентно 106732,62 грн., - заборгованість за кредитом, 293,68 дол. США що згідно курсу НБУ еквівалентно 3460,87 грн. заборгованість по сплаті процентів, 41737,73 грн. пеня за прострочу виконання грошових зобов`язань , з яких: 40349,61 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту, 1349,45 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків, 38,67 грн. пеня за порушення строків погашення плати за обслуговування кредиту, а також 7320,19 грн. відповідальність за порушення грошового зобов`язання, з яких 6845.06 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту, 229,17 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків, 71,20 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної повернення плати за обслуговування кредиту, 174,76 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом а разом 159251,41 грн. (а.с. 10-41).

Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами спірного договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий з 21.05.2007 до 20.05.2014 включно.

Відповідно до матеріалів справи відповідач визнає наявність та розмір заборгованості за кредитним договором в сумі тіла кредиту 9057,03 доларів США та процентів в сумі 293,68 доларів США, проте вважає необхідним перераховувати заборгованість за курсом долара США станом на 2014 рік, за аналогією закону ЗУ «Про створення вільної економічної зони «Крим» щодо іпотечних договорів та з урахуванням місця проживання відповідача в м. Донецьк, який є тимчасово окупованою територією, просить звільнити відповідача від сплати заборгованості та відсотків за договором. Проте таке обґрунтування заперечень не ґрунтується на вимогах закону, та не може бути прийнято судом.

Тому суд вважає, що позовні вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі тіла кредиту 9057,03 доларів США та процентів в сумі 293,68 доларів США в межах строку кредитування, та нараховані на них 3% річних 6845,06 грн на суму кредиту та 229,17 грн. на суму відсотків, підлягають задоволенню, так як підтверджені матеріалами справи.

Щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних, нарахованих на плату за обслуговування кредиту, необхідно зазначити наступне.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Відповідно до положень абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Зазначене також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.

З огляду на те,що в пункті 1.5.1. кредитного договору встановлена щомісячна плата за проведення розрахунків із списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів (в подальшому «плата за проведення розрахунків «) щомісяця до десятого числа (включно) кожного календарного місяця,наступного за звітним,в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, що не відповідає наведеним нормам закону та правовим висновкам Верховного Суду, тому у суду не має підстав для стягнення нарахованих позивачем сум пені, 3% річних та інфляційних, нарахованих на плату за обслуговування кредиту.

З вказаних підстав вимоги позивача про стягнення з відповідача: 38,67 грн. пеня за порушення строків погашення плати за обслуговування кредиту, 71,20 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань зі своєчасної повернення плати за обслуговування кредиту, 174,76 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом, задоволенню не підлягають.

Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом пункту 3.9. кредитного договору позичальник зобов`язувався, за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 1.5 цього договору, від суми простроченого платежу.

З розрахунку позивача вбачається, що пеню за порушення строків повернення кредиту розраховано за період з 11.07.2007 по 07.07.2014 , обчислено у доларах США та переведено у еквівалент у гривні за курсом Національного банку станом 07.07.2014.

Пеня (штраф) є видами забезпечення зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним,тому зазначені вимоги завжди є додатковими по відношенню до основних вимог.

Відповідно до ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня. Сума зменшення розміру пені відноситься на результати фінансово-господарської діяльності одержувача грошових коштів, а щодо державних установ та організацій, що фінансуються за рахунок бюджету, - на зменшення їх фінансування.

При розрахунку пені позивач не звернув уваги на зміст вимог закону й договірних положень про те, що пеня повинна обчислюватись у національній валюті за кожен місяць прострочення і переводитись у гривню на час прострочення, а не на кінцевий строк нарахування пені, та не врахував вищезазначені норми ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», що значно впливає на кінцеву суму у зв`язку зі зміною курсу іноземної валюти.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано та доказово не підтверджено позовні вимоги в частині стягнення пені за порушення строків повернення кредиту, розрахованої за період з 11.07.2007 по 07.07.2014 та обчисленої у доларах США, та переведеної у еквівалент у гривні за курсом Національного банку станом 07.07.2014, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», , місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № Д002/АК-203.07.2 від 21.05.2007, яка складається з наступного:

-тіло кредиту - 9057,03 (дев`ять тисяч п`ятдесят сім) доларів США 03 центів ,

- процентів - 293 (двісті дев`яносто три) долари США 68 центів,

-3% річних на суму кредиту 6845,06 грн,

-3% річних на суму відсотків - 229,17 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, судовий збір в розмірі 1172,68 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко