Справа № 459/3910/18
Провадження № 22-з/811/222/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
УХВАЛА

21 грудня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі судді Ванівського О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бойко С.М. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання рішення суду.

07 грудня 2020 року через канцелярію суду за вх. №28887 надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Бойко С.М.

У заяві про відвід ОСОБА_1 , покликається на те, що суддя Бойко С.М. 20.10.2020 року прийняла незаконне, на його переконання, судове рішення, яким відмовила у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою КП «Червонограджитлокомунсервіс» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом КП «Червонограджитлокомунсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, та стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що змусило його оскаржити це судове рішення в касаційному порядку.

Допущені, на переконання заявника, суддею порушення норм процесуального та матеріального права у вказаній вище справі викликають у заявника сумнів в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи, оскільки він вважає, що суддя може знову ухвалити незаконне рішення.

Окрім того, заявник зазначає, що суддя не може брати участі у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки прямо чи побічно заінтересована в негативному результаті розгляду даної справи.

Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року відвід судді Бойко С.М., заявлений ОСОБА_1 визнано необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді Бойко С.М. передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно абзацу першого частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, визначено суддю Ванівського О.М. для вирішення питання про відвід судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020 року).

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявленого відводу, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід судді заявлено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме наявності обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, вищевказані заявником обставини не можуть слугувати підставою для відводу судді Бойко С.М, оскільки сумніви заявника щодо неупередженості судді при розгляді справи не ґрунтуються на фактичних даних, а є його суб`єктивним припущенням, що не може бути достатньою підставою, в розумінні ст.36 ЦПК України, для відводу судді.

Крім того, слід звернути увагу також на те, що ЄСПЛ встановив два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Таким чином, ретельно дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бойко С.М. та дослідивши матеріали справи в межах заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заявником не представлено суду належних доказів, які вказували б на упередженість або необ`єктивність судді Бойко С.М. при розгляді вищевказаної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно наявність передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді Бойко С.М. не встановлено, а заявлений відвід є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 40, ч.2 ст.258, ст.ст.261, 381, 389 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бойко С.М.- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Ванівський О.М.