Справа № 529/771/20
Провадження № 2/529/218/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

секретаря Бурлиги Н.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (корівника), укладеного 20.09.2005 між ним та ТОВ «Нива», а також визнати право власності на таке майно.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що він 20.05.2005 на підставі договору купівлі-продажу придбав у ТОВ «Нива» нежитлову будівлю, розташовану в с. Кратова Говтва Диканського району Полтавської області. При цьому, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов угоди. Позивач, як покупець повністю сплатив вартість об`єкту продажу в сумі 47 000 грн., сторони підписали даний договір, однак в нотаріальному порядку його не посвідчили, домовившись здійснити таке в найкоротші терміни.

У лютому 2010 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Нива» про необхідність нотаріального посвідчення укладеного між ними договору, однак, останній повідомив, що таке оформлення на той час не можливе через відсутність керівника підприємства. В подальшому, 10.05.2012 ТОВ «Нива» припинило свою діяльність, правонаступники цього товариства відсутні.

З огляду на вказане, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного між ним та відповідачем ТОВ «Нива» неможливе та порушує фактично набуте ним право власності на придбане нерухоме майно, що і слугувало підставою для звернення позивача ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом.

10.12.2020 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, порядок розгляду якої визначено за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

01.12.2020 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, а до суду подав відзив на позов у якому вказав про визнання позову та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі при цьому вказав, що з моменту укладення договору купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі, він нею користується як власник, жодних добудов не здійснював, а лише проводив догляд за ним. Також позивач ОСОБА_1 пояснив, що він є орендарем земельної ділянки на якій знаходиться придбане ним майно. На даний момент, інший спосіб аніж звернення до суду з відповідним позовом, відсутній, а тому, з всієї сукупності обставин, просить суд задовольнити його позов в повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона з 1983 по 2006 рік працювала в ТОВ «Нива» на посаді економіста. На весні 2005 року, з метою погашення боргів перед державою ТОВ «Нива» продало ОСОБА_1 нежитлову будівлю корівник, який знаходиться в с. Кратова Говтва. Зокрема вказала, що їй відомо, що ОСОБА_1 сплатив за це майно гроші, також після 2005 року ОСОБА_3 користувався купленим майном. Також повідомила, що бувший директор ТОВ «Нива» ОСОБА_4 помер.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши докази по справі, як кожен окремо так і їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими ч.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

20.09.2005 Товариство з обмеженою відповідальності «Нива», та ОСОБА_1 позивач, уклали письмовий договір купівлі-продажу, відповідно до якого, останній придбав у товариства нежитлову будівлю корівник, розташований в с. Кратова Говтва Диканського району Полтавської області. При цьому ОСОБА_1 , як покупець сплатив у касу підприємства повну вартість придбаного майна (а.с. 5).

Вказаний договір купівлі продажу підписаний з боку продавця директором товариства ОСОБА_4 та скріплено печаткою ТОВ «Нива» та підписано покупцем ОСОБА_6 позивачем по справі.

При укладенні вказаного договору, сторонами угоди було узгоджено істотні умови договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

Придбане ОСОБА_1 майно у ТОВ «Нива» передано йому на підставі Акту прийому-передачі, складеного 20.09.2005 (а.с. 6).

31.03.2020 рішенням виконавчого комітету Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області, за заявою ОСОБА_1 присвоєно адресу нежитловій будівлі корівнику АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 11.08.2020 Приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», вказане нерухоме майно складається з корівника позначеного літ. А-1, розташованого по АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст.210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 02.02.2010 письмово звертався до ТОВ «Нива» в особі директора ОСОБА_4 з пропозицією нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, яке повинно було відбутись 16.02.2010 в приміщенні Диканської держнотконтори, однак, представник товариства для нотаріального посвідчення вказаного договору не з`явився.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива» 10.05.2012 припинило свою діяльність у зв`язку з банкрутством. Правонаступники у вказаного товариства відсутні.

З наданої відповідачем по справі довідки видно, що придбана спірна нежитлова будівля корівник, належала ТОВ «Нива», яке відчужило його за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 і на даний час на балансі Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області не перебуває (а.с.64).

При цьому таке спірне нерухоме майно не входило до пайового фонду ТОВ «Нива».

Отже, з вище наведеного вбачається факт безповоротного ухилення ТОВ «Нива» від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та відсутність у позивача реальної можливості нотаріального посвідчення такого правочину, оскільки вказане товариство ліквідовано без правонаступника.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 4 нежитлової будівлі у вигляді корівника, розташованого по АДРЕСА_1 , укладений 20.09.2005 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива".

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю - корівник, що розташований по АДРЕСА_1 , що набутий ним за договором купівлі-продажу № 4 від 20.09.2005.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Водянобалківська сільська рада Диканського району Полтавської області, місце знаходження: Полтавська область Диканський район, с. Великі Будища, вул.Визволителів, 8, .

Повний текст рішення складено 22.12.2020.

Головуючий : Л.Є. Петренко