Справа № 642/3230/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кострової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", третя особа ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування відмови у виплаті страхового відшкодування, -
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд із позовом до відповідача, АТ «Страхова компанія «Мега-Грант», про визнання неправомірною та скасування відмови у виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, яке сталося 05.07.2018р. між автомобілем BMW 520, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем Honda Civic н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ..
В обґрунтування позову зазначає, що 05.07.2018року в м. Харків по вул.. Новгородська,85 сталася ДТП за участі автомобіля BMW № НОМЕР_1 та автомобіля HONDA д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.09.2018року ОСОБА_1 визнано винним за ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. На момент ДТП автомобіль мав поліс страхування № АМ/4316126 строком дії з 05.07.2018року по 04.07.2019року. Позивачем було повідомлено відповідача про ДТП, однак відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування. Позивач з таким рішенням страховика не згоден оскільки керував забезпеченим автомобілем на законних підставах, а тому вважає, що його право як особи, відповідальність якої застрахована за полісом відповідачем порушено.
В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали.
Відповідачем подано письмові пояснення, в яких зазначає, що проти позовних вимог заперечує оскільки на момент ДТП позивач не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу, у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована.
В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував.
Третя особа в судове засідання не «явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд, заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Судом встановлено, що 05.07.2018року в м. Харків по вул.. Новгородська, 85 сталась ДТП за участі автомобіля BMW 520, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем Honda Civic н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було визнано винним за ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
На момент ДТП автомобіль BMW 520, н.з. НОМЕР_1 був застрахований,що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4316126 строком дії з 05.07.2018року по 04.07.2019року.
Стахувальником відповідно до вказаного полісу є ОСОБА_3 .
Відповідно до листа Харківської митниці ДФС автомобіль BMW 520, н.з. НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 07.06.2018року, керувала автомобілем ОСОБА_4 . Автомобіль ввезений в режимі тимчасове ввезення до 1 року з метою особистого використання.
07.09.2018року АТ «Страхова компанія Мега Гарант» прийнято рішення № 07-09/2 про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент ДТП автомобілем BMW 520, н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_1 , а не особа, яка ввезла автомобіль на територію України, а тому правова відповідальність водія ОСОБА_1 не може вважатись такою, що була застрахована за полісом.
Листом від 07.09.2018року ОСОБА_2 було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування.
Листом від 04.04.2019року страхувальника ОСОБА_3 було повідомлення про відмову у виплаті страхового відшкодування.
Згідно п.1.1 ст.1 ЗУ ЗУ «Про загально обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.
Відповідно до п.1.7 ст.1 ЗУ «Про загально обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Згідно зі ст.6 цього закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно п.2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст.25 Закону країни «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно ст.26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.
Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Тобто законом визначено осіб, які можуть оскаржути рішення страховика щодо відмови у виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи, що позивач не є ані страхувальником, ані особою, якій завдано шкоду, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив :

В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м.Харків, вул. Донця-Захаржевськог,б.6/8, код 30035289), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання неправомірною та скасування відмови у виплаті страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 21.12.2020року.

Суддя Бородіна Н.М.