Справа № 450/1569/20 Провадження № 2/450/1214/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

відповідача 1 ОСОБА_1 та його представника-адвоката Стефанишин А.Я.,

представника відповідача 2 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 (відповідач 1), Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ( відповідач 2), про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

в с т а н о в и в :

28.05.2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів та просять визнати незаконним та скасувати рішення Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №69 від 17.03.1995 року про надання ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки, та визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2000 р., видане державним нотаріусом Підгірняк Н.С., зареєстроване в реєстрі за №892.

По справі 17.06.2020р. відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначались на 28 липня та 29 вересня 2020р., в які позивачі, будучи належним чином повідомлені, не являлися, а їх представник-адвокат Ганич І.М. двічі подавав клопотання про відкладення судових засідань, пославшись на оголошення в Україні карантину, однак не подав доказів на підтвердження поважності неявки.

Ухвалою суду від 29.09.2020р. закрито підготовче засідання, судові засідання по справі призначалися неодноразово, та у зв`язку з неодноразовою неявкою сторін, такі не відбулися. В тому числі, в судові засідання, призначені на 16 листопада та 21 грудня 020р. позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її представник ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлені, не явилися та не подали заяв про розгляд справи у їх відсутність. Однак їх представник ОСОБА_6 два рази підряд подавав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на оголошення в Україні карантину та його зайнятість в інших справах, однак не надав доказів на підтвердження поважності неявки в суд, і з цих підстав неявка позивачів та її представника судом визнається без поважних причин.

Згідно частини 2 статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та з`являтися в судове засідання за викликом суду.

Частиною 5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, та дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При ухваленні даного рішення судом враховано, що позивачі звернулися з даним позовом в суд 7 місяців тому, за цей час по справі призначалися 4 судових засідання, на які позивачі, її представник жодного разу не явилися.

Зважаючи на встановлене та у зв`язку з повторною ( 2 рази підряд) неявкою належно повідомлених позивачів ( їхпредставника), нез`явлення яких перешкоджає вирішенню спору, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду,що відповідає висновкам Верховного Суду,викладених у Постанові від 22 травня 2019 року ( справа №310/12817/13).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 43,44,223,257-261,273, 352-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

позовОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, залишити без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 23.12.2020р.

СуддяМ. О. Кіпчарський