Справа № 481/1681/20
Провадж.№ 2-о/481/44/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ціпивко І.І

з участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської обалсті цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності документу,-

встановив:

заявник звернулася до суду із заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 17 листопада 1980 року російською мовою, у якій наявне виправлення прізвища із « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». Свої вимоги обґрунтовує тим, що при оформлені документів на пенсію за віком, виявив те, що у трудовій його книжці, дата заповнення якої 17 листопада 1980 року, що видана на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_4 », наявне виправлення прізвище на українську мову та зазначено « ОСОБА_3 ». Такий запис внесено без посилання на відповідні документи та не завірено в установленому законодавством порядку. У зв`язку із чим йому було відмовлено у прийнятті документів для оформлення пенсії та роз`яснено право на звернення до суду із встановленням факту належності відповідних документів, а саме трудової книжки, оскільки у такому документі вказано дані, які не належним чином внесено.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2020 року, провадження у цивільній справі відкрито та призначено до розгляду.

Заявник подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду письмові пояснення у справі, якими підтвердив факт звернення заявника із відповідними документами для призначення йому пенсії за віком та факт відмови йому у прийнятті таких документів, у зв`язку із наявністю розбіжностей у написанні його прізвища у правовстановлюючих документах. Проти задоволення вимог заяви не заперечив.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено та підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та прізвище його зазначено як « ОСОБА_3 ».

Разом з тим, у трудовій книжці дата заповнення якої 17 листопада 1980 року, та яка видана на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_5 », де у графі «Прізвище» зазначено « ОСОБА_3 » із виправленням.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , яка заповнена 17 листопада 1980 року російською мовою, у якій наявне виправлення прізвища зазначеного російськовою мовою із « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », допущена неналежність у зазначені прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність неналежності у зазначені його прізвища, позбавляє його можливості права на призначення та отримання пенсії за віком, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 17 листопада 1980 року російською мовою, у якій наявне виправлення прізвища із « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.12.2020 року.

Суддя І.І. Ціпивко