Житомирський апеляційний суд
Справа №292/831/20 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т. С.
Категорія 26 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 292/831/20 за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2020 року, ухвалене суддею Рябенькою Т.С. в смт Пулини

встановив:

Позивач у червні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла у зв`язку з невиконанням вимог договору б/н, укладеного між сторонами 23.09.2011, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Оскільки належним чином зобов`язання відповідачем не виконувались, виникла заборгованість в розмірі 113 176,11 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 2499,52 грн; заборгованості за відсотками в сумі 128 676,59 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.09.2011 в розмірі 2499,52 грн. та 40,05 грн. судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині незадоволених позовних вимог щодо заборгованості за відсотками по тілу кредиту. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не звернув увагу на те, що банк надав відповідачу кредит, який останній не повернув, а тому підстав для відмови у стягненні заборгованості за відсотками не було, оскільки позивач мав право їх нараховувати за користування кредитними коштами. Крім того, судом не взято до уваги погоджену сторонами та підписану відповідачем 23 вересня 2011 року Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», відповідно до якої сторони погодили розмір відсоткової ставки 2,5% на місяць (30% річних) та відповідальність у вигляді пені та штрафів за порушення строків платежів. Наведені дії, на думку апелянта, свідчать про згоду відповідача з умовами кредитування.

Тобто сторонами при укладенні Кредитного договору було досягнуто згоди щодо розміру відсоткової ставки, а тому підстав для відмови у задоволенні даних вимог у суду не було.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 вересня 2011 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст. 638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання Заяви, у якій зазначено, що вона разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг.

Долучена до матеріалів справи Довідка про умови кредитування, яка підписана сторонами, свідчить про те, що вони дійшли згоди щодо відсоткової ставки, яка визначена у розмірі 2,5% на місць (30% на рік).

Колегія суддів, з урахуванням положень ч.3 ст. 367 ЦПК України, вважає за необхідне долучити до матеріалів справи у якості доказу вказану Довідку про умови кредитування, оскільки вона є визначальною при встановленні фактичних обставин справи стосовно наявності домовленостей між сторонами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки відповідач належним чином не виконував передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 30.05.2020 виникла заборгованість за договором, розмір якої, згідно з наданим позивачем в суді першої інстанції розрахунком, становить за тілом кредиту в сумі 2499,52 грн. та за відсотками в сумі 128 676,59 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2499,52 грн. Разом з тим, безпідставно відмовив у задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, не врахувавши вищевказані обставини справи.

Проте, при вирішенні питання щодо стягнення заборгованості зі сплати відсотків, колегія суддів дійшла висновку, що наданий банком розрахунок суми заборгованості суперечить умовам договору та не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки нарахування Банком відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту та відсотки.

Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків станом на 30.05.2020 становить 5766,70 грн. (2499,52х30%:365х2807= 5766,70 грн, з яких: 2499,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 30% - відсоткова ставка на рік; 365 кількість днів у році; 2807 - сумарна кількість днів, за які нарахована заборгованість), виходячи із відсоткової ставки на рік в розмірі 30%. Вказана сума заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає зміні, шляхом збільшення розміру заборгованості з 2499,52 грн. до 8266,22 грн. та понесених судових витрат з урахуванням пропорційності задоволених вимог (6,3%) з 40,05 грн. до 132,43 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»задовольнити частково.

Заочне рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2020 рокув частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договоромта судових витрат змінити, збільшивши розмір заборгованості з 2499,52 грн. до 8266,22 грн. та судових витрат з 40,05 грн. до 132,43 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді