справа № 336/7662/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова І.Б., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця та визнання права власності на 1/2 частину квартири,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу від 24.09.2019 року, реєстровий № 1757 частково недійсним в частині покупця, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , погасити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину вказаної квартири.

Справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та згідно автоматизованого розподілу справу передана у провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанової І.Б..

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 177 ЦПК України До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору, яке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір»: Судовий збір справляється:за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач не звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову.

У рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету. Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК та п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачки - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В своєму клопотанні позивач посилається на те, що розмір судового збору, який вона має сплатити, перевищує 5 % розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

Зазначає, що 5% розміру її річного доходу складає 519, 25 грн, що є значно меншим, ніж 2065,50 грн., які належить сплатити за вимоги майнового характеру та більшим ніж 840,80 грн., які необхідно сплатити окремо за вимогу немайнового характеру.

Позивачем на підтвердження свого матеріального стану надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків, відповідно до якої ОСОБА_1 за попередній рік було нараховано та виплачено дохід у розмірі 10385 гривень.

Суддя бере до уваги, що з наданих відомостей, крім даних про доходи, вбачається наявність у позивач матеріальних активів від надання яких у лізинг позивач отримує дохід.

Оскільки позивачем не доведено її матеріальний стан з врахуванням належності їй, крім заробітної плати, іншого майна, вартість і вид якого вона не зазначає, суддя позбавлений можливості оцінити її матеріальне становище для вирішення питання про звільнення її від сплати судового збору.

Позивач не є особою, що звільнена від сплати судового збору відповідно до закону та відсутні підстави, визначені частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивачка не надала переконливих доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, суддя доходить висновку про відмову у звільненні позивача від сплати судового збору.

Згідно статті 4 (Розміри ставок судового збору) Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви матеріального характеру, що подана фізичною особою справляється наступний судовий збір: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, який складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн;

Таким чином за вимоги майнового характеру позивачем повинно бути сплачено судового збору у сумі 2065,50 грн., а за вимогу немайнового характеру 840,80 грн..

Судовий збір має бути сплачений за такими реквізитами: Отримувач - УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 38025367, Код банку отримувача (МФО) 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN) - UA0008009, Код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення судовий збір.

В порушення вказаних вимог позивачем не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору.

Крім того, позивач ОСОБА_1 при подачі позову зазначила відповідачем ОСОБА_4 , який не є стороною, в викладених позовних вимогах, а саме оспорюваному договорі, а позовні вимоги до ОСОБА_4 позивачкою не сформульовані і не заявлені.

Разом з тим, позивачем не зазначено до кого з зазначених нею відповідачів заявлена позовна вимога в частині «Погасити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ».

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України , та надати позивачу строк для усунення недоліків та подачі уточненої позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця та визнання права власності на 1/2 частину квартири - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Жупанова І.Б.