Єдиний унікальний номер 933/229/20
Номер провадження 22-ц/804/3492/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Папоян В.В., Канурної О.Д.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Хоменка Д.Є. в місті Добропілля Донецької області, в справі номер 933/229/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернулось АТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2018 року між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в подальшому кредитний ліміт збільшився.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, покладених на нього кредитним договором, станом на 25 грудня 2019 року утворилась заборгованість у загальній сумі 32831,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом 23027,18 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 2914,01 грн, заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн, заборгованість по судовим штрафам (процентна складова) 1539,59 грн, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21 серпня 2018 року, яка виникла станом на 25 грудня 2019 року, в розмірі 23027,18 грн.

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Із вказаним заочним рішенням не погодився позивач АТ КБ «Приватбанк», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи та ухвалено необґрунтоване, незаконне рішення.

Суд порушив принципи рівності перед законом і судом, диспозитивності цивільного судочинства, поверхнево та упереджено розглянув справу, не спрямував розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Вважає, що у даній справі позиція Верховного Суду, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 не може бути взята до уваги, оскільки у даній справі договір у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалось відповідачем укладення чи не укладення кредитного договору, тому вказані обставини свідчать про його згоду з усіма умовами кредитного договору.

Зазначив, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту, оскільки відповідно до анкети-заяви, яка особисто підписана відповідачем, зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом 43,2% річних, процентна ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4% річних. Розмір штрафів при порушенні термінів платежів о будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500,00 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному договору, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій).

Звертає увагу на те, що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства України, відповідачем кредитний договір не оскаржувався.

Вважає, що, якщо суд не згодний з розрахунком заборгованості, суд мав надати свій розрахунок. Проте судом першої інстанції свого розрахунку не наведено.

Оскаржуваним рішенням місцевий суд призводить до нехтування принципами платності кредитного договору і наносить шкоду всім споживачам банківських послуг, банку та у цілому порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. Суд ігнорує, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.

Відмовляючи у стягненні відсотків по кредиту, суд допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наносить фінансову шкоду споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки.

Позивач АТ КБ «Приватбанк» отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження 9 листопада 2020 року (а.с. 105).

Відповідач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження з копією апеляційної скарги з додатками 17 грудня 2020 року (а.с. 119).

Відзив від відповідача в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості по відсоткам за кредитним договором та штрафам, апеляційний суд переглядає рішення суду саме в цій частині.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 21 серпня 2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом подачі анкети-заяви, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 11).

Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк від 21 серпня 2018 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк, відповідно до яких процентна ставка становить 43,2 % на рік (а.с. 12, 13-14).

З розрахунку заборгованості за договором від 21 серпня 2018 року вбачається, що станом на 31.08.2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором перед АТ КБ «Приватбанк» становить 32831,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом 23027,18 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 2914,01 грн, заборгованість по штрафам 2039,59 грн (а.с. 7-10).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 23027,18 грн та недоведеності вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафам.

Такий висновок суду першої інстанції в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк від 21 серпня 2018 року та інформації щодо реальної річної процентної ставки, які підписані ОСОБА_1 , встановлена базова процента ставка по кредиту 43,2% на рік (а.с. 12, 13-14).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, виходив із того, що в заяві позичальника не зазначена процентна ставка по кредиту, тому немає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Проте, суд не звернув увагу на зміст наведеної вище анкети-заяви та інформації про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана ОСОБА_1 , відповідно до яких сторони передбачили розмір процентної ставки 43,2% річних.

Перевіряючи розмір нарахованих процентів за користування кредитом, який станом на 31 серпня 2019 року становить 2914,01 грн, з врахуванням узгодженої відсоткової ставки в розмірі 43,2% річних, викладений в письмових поясненнях АТ КБ «Приватбанк», апеляційний суд погоджується з таким розміром, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

За таких обставин, заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 2914,01 грн.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачаться, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є с. Іверське, Олександрівського району Донецької області, яке відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, розрахунки позивача щодо заборгованості по штрафам не відповідають вимогам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, де в ст. 2 передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Отже, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині не вбачається, тому доводи апеляційної скарги суд відхиляє.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в частині спору про стягнення процентів за користування кредитом дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням судового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Крім того, згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, тому розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1660,86 грн (розмір заявлених вимог 32831,47 грн (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 25941,19 грн (79,01%), сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Також, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

АТ КБ «Приватбанк» за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у сумі 3153,00 грн, апеляційна скарга задоволена частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1854,79 грн, а всього 3515,65 грн (1660,86 грн + 1854,79 грн).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом скасувати, в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2914,01 грн (дві тисячі дев`ятсот чотирнадцять гривень 01 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», , судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 3515,65 грн.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року в частині спору про стягнення штрафів відповідно до п. 2.1.17.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 2039,59 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року.

Суддя: