ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №591/4149/20

Номер провадження 22-ц/816/2395/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2020 року в складі судді Сидоренко А.П., ухваленого в м. Суми, повне рішення складено 03 листопада 2020 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

Свої вимоги мотивувала тим, що 09 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

З лютого 2020 року подружні стосунки між сторонами фактично припинилися, відповідач проживає окремо від позивачки та сина.

ОСОБА_1 відмовився в позасудовий спосіб визначити порядок та розмір утримання сина, запропонував звернутися до суду.

Відповідач офіційно працює у Головному управлінні Національної поліції в Сумській області, проживає в квартирі площею 75 кв.м, яка належить йому на праві приватної власності, тому кошти на оренду житла не витрачає.

Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з позовом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 липня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 липня 2020 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не врахував принципу рівності прав та обов`язків кожного з батьків щодо дитини, відсутності доказів на підтвердження розміру заявлених позивачкою вимог, доказів витрат на утримання дитини, які несе позивачка. Крім того, заявник зауважив, що наявні у нього кредитні зобов`язання потребують значних фінансових витрат, проте він не заперечує проти обов`язку утримувати дитину, а лише просить визначити аліменти у розмірі ј частки його доходу. Стверджує, що при визначенні утримання на сина у такому розмірі аліменти становитимуть 3175 грн на місяць, що є достатнім для забезпечення дитини і не буде порушувати права сторін.

Позивачка ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив усі обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір про стягнення аліментів, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У справі яка переглядається суд встановив, що 09 серпня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (а.с. 6).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем.

ОСОБА_2 працює за сумісництвом на посаді викладача Сумської філії Харківського Національного університету внутрішніх справ, її середньомісячний дохід становить 3255 грн. За період з січня 2020 року по червень 2020 року її заробіток за цим місцем роботи становить 19530 грн (а.с. 26).

ОСОБА_1 працює інспектором Головного управління Національної поліції в Сумській області у квітні та травні 2020 року його заробіток становив 12107 грн на місяць, з червня по серпень 2020року по 12682,99 грн на місяць, у вересні 2020 року відповідачу нараховано 17602,97 грн заробітної плити. За період з квітня по вересень 2020 року загальна сума його доходу становить 79865,90 грн (а.с. 49).

Відповідач надав довідку про те, що станом на 27 жовтня 2020 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором у розмірі 838,70 грн, а також станом на 13 жовтня 2020 року - заборгованість за кредитним договором у розмірі 25494,62 грн перед АТ «Альфа-Банк» (а.с. 50, 52).

Матір відповідача - ОСОБА_5 отримує пенсію за віком, розмір якої станом на вересень 2020 року становить 2100 грн. За станом здоров`я ОСОБА_5 перебуває на «Д» обліку, їй рекомендовано медикаментозне лікування, а також стаціонарне лікування не менше двох разів на рік (а.с. 33, 34, 47,48).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліментів на сина у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд першої інстанції виходив з установленого нормами Сімейного кодексу України обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, врахував, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працює, отримує достатній дохід, інших утриманців не має, оскільки не довів своїх витрат на утримання матері, заявлений позивачкою розмір аліментів відповідає інтересам дитини є розумним, справедливим і не ставить відповідача у скрутне становище.

Проте такий висновок суду першої інстанції не відповідає в повній мірі вимогам матеріального закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на встановлені у справі обставини колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що задовольняючи вимогу позивачки про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, суд першої інстанції не врахував принципу рівності обов`язку обох батьків щодо участі в утриманні дитини до її повноліття, а також розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Потреби дитини не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Найнижчий підтверджений матеріалами справи місячний розмір заробітку відповідача за період з квітня по вересень 2020 року становив 12107 грн. 1/3 частка від цієї суми дорівнює 4035,66 грн. Тобто визначений місцевим судом розмір аліментів у грошовому виразі більше ніж вдвічі перевищує прожитковий мінімум для дитини на місяць, а також мінімальний рекомендований розмір аліментів, встановлений СК України.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Заявляючи позов про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки його доходу ОСОБА_2 не надала до суду жодних доказів на підтвердження заявленого розміру аліментів, а також доказів витрат, які вона несе на сина.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що надана суду довідка про доходи позивачки за неосновним місцем роботи не є достатнім підтвердженням її реального майнового стану та не може бути підставою для перекладання зобов`язання з утримання дитини на відповідача. ОСОБА_2 не обмежена у праві на працю та отримання належного заробітку для забезпечення належного рівня життя для себе та участі в утриманні сина.

За встановлених обставин, врахувавши вік дитини, її потреби, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; рівність обов`язку обох батьків щодо участі в утриманні дитини до її повноліття; дослідивши майновий стан платника аліментів, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшити, визначений місцевим судом розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на сина сторін до ј частки від його доходу. Такий розмір утримання від батька є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не спричинить порушення прав обох батьків.

Витяг з реєстру електронних декларацій та довідка, додані позивачкою до відзиву на апеляційну скаргу не приймаються апеляційним судом, як такі, що подані з порушенням вимог ЦПК України, оскільки заявниця не довела неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

У зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2020 року змінити в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07 липня 2020 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач - О.І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук