Номер провадження: 22-ц/813/7335/20
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області (треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) про визнання неправомірними дій працівників Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Огренич І.В. 15 червня 2020 року у м. Одеса,-

встановила:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області (треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) про визнання неправомірними дій працівників Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди (а.с. 3-7).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2019 року було відмовлено у відкритті провадження у справі. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства (а.с. 21-23).

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2019 року про відмову у відкритті провадження скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 55-57).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2020 року провадження у справі закрито (а.с. 129-130).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, що заподіяна працівниками патрульної поліції внаслідок скоєння останніми кримінального правопорушення, що полягає у нанесенні позивачу побоїв, пограбування тощо. Тобто, шкода була завдана ОСОБА_1 не в результаті здійснення працівниками патрульної поліції владних функцій, а на підставі скоєння ними кримінального правопорушення (а.с. 133-137).

Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 03 листопада 2020 року сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст.19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що предметом позову у даній справі є визнання неправомірними дій працівників УПП в Одеській області - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які на час подій, зазначених у позові виконували владні функції, у зв`язку із чим даний спір є публічно-правовим.

При таких обставинах та враховуючи, що згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області (треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) про визнання неправомірними дій працівників Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, підлягає закриттю.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що моральна та матеріальна шкода була завдана ОСОБА_1 не в результаті здійснення працівниками патрульної поліції владних функцій, а на підставі скоєння ними кримінального правопорушення.

Колегія суддів враховує, що наявними у матеріалах справи доказами, а саме, наданими представником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України копіями документів щодо розстановки сил та засобів 2 батальону УПП МВС в Одеській області з 26 лютого 2018 року по 27 лютого 2018 року, копіями рапортів працівників патрульної поліції від 27 лютого 2018 року (а.с.121-126) підтверджено, що на час подій, зазначених у позові, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виконували владні функції, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що даний спір є публічно-правовим і має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2020 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 08 грудня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе