Справа № 2-456/10
Повадження № 6/638/738/20
УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Рассохи В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у справі № 2-456/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про заміну стягувача у справі № 2-456/10, в якій просить суд замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», мотивуючи заяву тим, що за договором про відступлення права вимоги № 2295/К від 24 липня 2020 року право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 439-КЕК-08 від 19 березня 2008 року від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів».

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дослідивши копії процесуальних документів по справі № 2-456/10, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2-456/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2010 року, яке набрало законної сили 11 березня 2010 року, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 144796,81 грн, судовий збір у сумі 1447,97 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За договором про відступлення права вимоги № 2295/К від 24 липня 2020 року право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 439-КЕК-08 від 19 березня 2008 року перейшло від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів».

Однак, заявником не надано жодного доказу на підтвердження обставин того, що у справі № 2-456/10, в якій рішенням суду стягнуто з відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 439-ПЕК-08 від 19 березня 2008 року, відбулося процесуальне правонаступництво та правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» або, що між цими юридичними особами укладено договір відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» мало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 439-ПЕК-08 від 19 березня 2008 року, укладеним останньою з Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк».

Окрім того, суд вважає безпідставною вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» з урахуванням того, що рішенням суду стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 439-ПЕК-08 від 19 березня 2008 року, а заявник зазначає, що до нього від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 439-КЕК-08 від 19 березня 2008 року, на підтвердження чого надано відповідні докази.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» як не надано суду доказів того, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» або, що між цими юридичними особами укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 439-ПЕК-08 від 19 березня 2008 року, так і не надано доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (позивача у цивільній справі № 2-456/10) або, що між цими юридичними особами укладено договір відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а тому відсутні підстави для задоволення даної заяви.

З урахуванням положень ст. 12, 81 ЦПК України, беручи до уваги, що з поданої до суду заяви про заміну стягувача та доданих до неї документів не вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» або те, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» у кредитному договорі № 439-ПЕК-08 від 19 березня 2008 року, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» не довело належними та допустимими доказами обставини, які мають значення для справи і на які воно посилається як на підставу своїх вимог, а саме, що до нього від первісного кредитора Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 439-ПЕК-08 від 19 березня 2008 року у вказаній справі, тому суд дійшов висновку про відмову ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні заяви про заміну стягувача.

На підставі викладеного ст. 12, 13, 55, 77, 78, 81, 82 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у справі № 2-456/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки залишити без задоволення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Латка