УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2229/20

08 грудня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Пузирко В. В.

за участі: заявника ОСОБА_1 та представника заявника по судовому наказу - адвоката Остапенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №564/2229/20 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу, постановленого Костопільським районним судом Рівненської області від 23 вересня 2020 року у цивільній справі №564/2229/20 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за нововиявленими обставинами обґрунтовуючи вимоги тим, що при постановлені судового наказу суду не були відомі факти, за наявності яких суд прийняв би інше рішення. Так, вважає, що підстав стягувати з нього як батька аліментів на утримання сина ОСОБА_4 немає, оскільки він приймає активну участь у його утриманні та вихованні, розвитку, забезпеченні тощо.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав .

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Остапенко В.С. заперечував проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вказуючи на недоведеність та безпідставність вимог, просив залишити в силі судовий наказ.

Суд, суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, а також вивчивши заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що судовим наказом, постановленим Костопільським районним судом Рівненської області від 23 вересня 2020 року у цивільній справі №564/2229/20 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше аніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з 15 вересня 2020 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч.1 ст. 423 ЦПК України).

Згідно із п. 1 ч. 2ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до 3 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»: нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками ново виявлених обставин є їх існування на час розгляду справи, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто, коли їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, як таке було прийнято судом).

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами, є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Як вбачається із змісту поданої заяви про перегляд судового наказу за нововивленими обставинами, та з пояснень боржника, наданих в судовому засіданні, як на підставу для перегляду судового наказу останній посилається на те, що він надає матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього сина, однак при постановлені судового наказу про стягнення аліментів він був позбавлений можливості надати відповідні докази. Крім того зазначив, що на даний час у нього виникли сумніви відносно свого батьківства щодо дитини - ОСОБА_3 .

Доводи ОСОБА_1 про наявність спору із оспорюванням батьківства не підтверджується належними доказами (звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини та прийняття відповідного рішення судом на момент ухвалення судового наказу), а тому не є істотними в розумінні норм сімейного законодавства та на даний час не можуть позбавляти матір права на отримання аліментів за рішенням (наказом) суду для належного матеріального забезпечення дитини.

Вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ст. 165 ЦПК України.

Те, що ОСОБА_5 не міг заперечувати проти заяви про видачу судового наказу з посиланням на ці обставини, що обумовлене порядком розгляду заяв про видачу судового наказу, жодним чином не робить для нього ці обставини нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, в провадженні суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, однак належних доказів на підтвердження того, що з моменту окремого проживання заявник і надалі надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини в добровільному порядку, суду не було надано.

Крім того, суд враховує, що згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, оскільки під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, під час якого суд не перевіряє обгрунтованість заявлених стягувачем вимог, судом було дотримано вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оскільки підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, належить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 247, 258-261, 263, 351-355, 423-429 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Залишити судовий наказ виданий 23 вересня 2020 року Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силі .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з моменту її підписання суддею. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2020 року.

СуддяЛ. А. Грипіч