_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1493/20
УХВАЛА

21.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа», про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа», про захист прав споживача.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» в межах суми 176 620 .02. грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судова практика, зокрема Пленум Верховного Суду України у постанові №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», звертає увагу на те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Слід звертати увагу на таке:

По-перше, суду має бути надане підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

По-друге, забезпечення позову має бути обґрунтованим, тобто заявник повинен обґрунтувати, чому невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та як саме.

По-третє, вид забезпечення позову повинен бути відповідати позовним вимогам та їхньому обсягу.

При цьому вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а ще й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Позивачем не надано доказів того, що вжиття зазначених заходів забезпечення не призведе до негативних наслідків у діяльності господарюючого суб`єкта; не обґрунтована загроза виконанню рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76-80, 149-150 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» в межах суми 176 620 .02. грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Коваленко О. Б.