ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/502/20 Номер провадження 22-ц/814/2638/20Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д. С. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою представника АТ КБ " ПриватБанк" адвоката Т.А. Ярохович

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2020 року

В С Т А Н О В И В :

У травня 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказав, що 06 квітня 2018 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «ЕУБ». Відповідно до вказаної заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг на офіційному веб-сайті Банку. Тобто, між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого банк перерахував позичальнику кошти на його поточний рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 , помер.

Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком по кредитному договором № б/н від 06.04.2018 року становить - 109 129,77 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 74794,87 грн., за відсотками - 7492,03 грн., по комісії - 16564,91 грн., пеня - 10 277,96 грн.

З метою досудового врегулювання спірних правовідносин, 15 травня 2019 року відповідачу та до нотаріальної контори направлено лист-претензію кредитора, які виконані не були.

В зв`язку з цим, позивач просив, в судовому порядку, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.04.2018 року, а також понесені судові витрати.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за правилами статті 1282 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Суд встановив, що жодного майна, вартість якого дозволяє задовольнити вимоги кредитора спадкоємцями померлого, одержано не було. На час розгляду справи спадкоємці свідоцтво про право власності на спадкове майно не отримали, позивачем не надано доказів існування спадкового майна і його вартості, доказів про ухиляння від оформлення спадщини, також не надано. Встановивши вказані обставини, районний суд дійшов висновків про неможливість задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яим позов задовльнити повністю.

Зазначає, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , яка у встановлені законом строки заяву про відмову від спадшини не подала, тому вважається такою, що її прийняла. На час направлення письмової притензії, позивачу не було відомо про повне коло спадкоємців, вважає, що дана обставина не є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача.

Вказує, що у разі смерті позичальника за кредитом відбувається заміна боржника за зобов`язанням і вимоги позикодавця до правонаступника щодо виконання зобов`язання за загальним правилом мають бути задоволені, що не враховано судом при розгляді цієї справи.

Вважає, що суд позбавив Банк права кредитора на поновлення своїх прав, шляхом стягнення з спадкоємців, які прийняли спадщину і користуються спадковим майном, коштів отриманих спадкодавцем в установі Банку.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 квітня 2018 року між Банком та ФОП ОСОБА_2 , укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 150000 грн, строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.

Станом на день смерті розмір заборгованості за кредитним договором по тілу кредита становила 74 794,87 грн.

Згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 15 травня 2019 року заборгованість склала 109 129,77 грн., з яких тіло кредиту 74 794,87 грн, заборгованість за процентами - 7492,03 грн., коміся - 16564,91 грн., пеня - 10277,96 грн.

З матеріалів справи вбачається, що про смерть позичальника Банку стало відомо 23 жовтня 2018 року.

08 травня 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив ОСОБА_1 лист- претензію кредитора про необхідність сплати заборгованості у розмірі 108 263,65 грн. за кредитним договором укладеним між банком та ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. В свою чергу, позивачем не надано доказів існування спадкового майна і його вартості, доказів про ухиляння від оформлення спадщини також не надано. Окрім того, позивач пред`явив претензію та позов лише до одного зі спадкоємців.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Обгрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого чи нерухомого майна та щодо його вартості.

Суд прийшов до правильних і законних висновків, що позивач, не надав суду достовірних доказів одержання ОСОБА_2 у спадщину майна достатньою вартістю для задоволення вимог банку і ці обставини виключають можливість задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємця боржника в порядку статті 1282 ЦК України.

Інші посилання в апеляційній скаргі зводяться до помилкового тлумачення ПАТ КБ «ПриватБанк» закону, щодо заміни боржника в зобов`язанні спадкоємцем та переходу до спадкоємця усіх прав і обов`язків боржника. Оскільки, у разі смерті боржника за кредитним договором спадкоємець несе відповідальність лише у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У зв`язку з наведеним вище, суд першої інстанції оцінив належним чином зібрані у справі докази та дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника АТ КБ " ПриватБанк" адвоката Т.А. Ярохович залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 17.12.2020 року

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль