КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/8281/15-ц
УХВАЛА

18 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С., розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року про залишення зустрічного позову без розгляду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року зустрічний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка подана із пропуском строку, встановлених ст. 354 ЦПК України, через що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційне скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження є правом суду, яке останній реалізує лише встановивши об`єктивну неможливість дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, відповідних вимог процесуального закону щодо строків оскарження судового рішення.

Саме тому, особа, яка вважає, що у оскаржуваному рішенні судом вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має навести беззаперечні доводи на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не пов`язані з волевиявленням особи та дійсно перешкоджають оскарженню такого судового рішення у встановлені процесуальним законом строки.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції було подано 16 грудня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження, при цьому апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала йому до цього часу у паперовому вигляді йому не була вручена та він дізнався про неї 14 грудня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом з тим, апелянт не навів будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження з урахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд вказаної справи, особисто звернувся із зустрічним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», щодо якого 24 грудня 2019 року була постановлена оскаржувана ухвала, однак протягом більш ніж одинадцяти місяців не вчиняв жодних процесуальних дій з метою отримання тексту цієї ухвали та її оскарження.

При цьому з матеріалів справи також вбачається, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року, ухвалене у даній справі, було оскаржене в апеляційному порядку представником ПАТ АБ «Укргазбанк», і ОСОБА_1 та його представнику Чепусову Ю.А. було відомо про наявність апеляційного провадження з оскарження рішення у цій справі, оскільки 29 жовтня 2020 року і 26 листопада 2020 року адвокатом Чепусовим Ю.А. подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, однак ОСОБА_1 не вчинялося жодних дій щодо отримання копії оскаржуваної ухвали та ознайомлення з матеріалами справи з метою її апеляційного оскарження, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження існування об`єктивних і непереборних обставин, які завадили вчасному поданню апеляційної скарги, при цьому саме лише посилання апелянта на те, що йому не було вручено повного тексту вказаної ухвали, у даному випадку, на думку суду, не дає належних підстав для поновлення такого строку, оскільки учасник справи зобов`язаний добросовісно користуватися процесуальними правами та цікавитися провадженням у справі.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, заява № 8371/02).

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користування процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало чинності, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Враховуючи наведені положення процесуального закону і практику ЄСПЛ, а також те, що апелянт був обізнаний про розгляд даної справи, вчиняв процесуальні дії, однак доказів, які б свідчили про вчинення апелянтом усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, суду не надав, а зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які завадили апелянту подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, через що апелянту необхідно звернутися із заявою про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску з посиланням на відповідні докази.

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року залишити без руху та надати строк терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Я.С. Мельник