Справа № 482/1632/20
Номер провадження 2/482/511/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Безкровної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2020 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , спадщину після якої прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На час життя ОСОБА_4 належало спадкове майно у вигляді земельні ділянки призначені сільськогосподарського товарного виробництва, загальною площею 7,46 га, яка розташована в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, та належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії III-МК №039474.

01 грудня 2005 року ОСОБА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом за р№1-1143, відповідно до якого до позивача перейшла 1/2 частка вказаної земельної ділянки.

Згодом ОСОБА_2 без згоди позивача виділив свою частку земельної ділянки в натурі внаслідок чого було сформовано нову земельну ділянку кадастровий номер :03:006:0046, площею 3,7445 га, яка знаходиться в власності відповідача.

Позивач звернувся до державного реєстратора з питань реєстрації прав щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0326, площею 7,46 га та дізнався про те що земельної ділянки за вказаними параметрами в кадастрі не існує, оскільки внаслідок виділу ОСОБА_1 , первісної земельної ділянок, в натурі не залишилось.

Оскільки інший співвласник відділив в натурі свою частку не припинивши у належному порядку права спільної часткової власності, то відповідно для самостійного розпорядження своєю власністю позивачу необхідно виділити собі в натурі частку у спільному майні.

Позивачем було розроблено технічну документацію відносно частини земельних ділянок, які відповідають залишку від первісної земельної ділянки після виокремлення власності, що належить відповідачу.

Таким чином було сформовано та внесено до кадастру земельну ділянки: кадастровий номер :03:000:0326, загальною площею 3,716 га. призначену для товарного сільськогосподарського виробництва.

Представник позивача вказує, що площа первісної земельної ділянки зменшилась в двічі, а право спільної часткової власності фактично припинено оскільки один із двох співвласників виділив свою частку в натурі і власник первісного об`єкту права власності залишився лише один, а отже відповідно до визначення ст. 356 ЦК України така власність не є спільною частковою.

Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:000:0326, площею 3,716 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати в його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.

У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто за відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 01 грудня 2005 року ОСОБА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 за р№1-1143, відповідно до якого до позивача перейшла 1/2 частка земельної ділянки призначеної для сільськогосподарського товарного виробництва, загальною площею 7,46 га, яка розташована в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, та належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії III-МК №039474.

Іншу Ѕ частину вказаної земельної ділянки успадкував відповідач ОСОБА_2 .

Згодом ОСОБА_2 без згоди позивача виділив свою частку земельної ділянки в натурі, а позивачем було розроблено технічну документацію відносно частини земельних ділянок, які відповідають залишку від первісної земельної ділянки після виокремлення власності, що належить відповідачу.

Таким чином було сформовано та внесено до кадастру земельні ділянки: 1) кадастровий номер :03:006:0046, площею 3,7445 га. яка належить відповідачу та 2) кадастровий номер :03:000:0326, площею 3,7160га, що залишилася від первісної земельної ділянки площею 7,46га. після виділу відповідачем належної йому частки, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 13.08.2020року та Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.09.2020року.

Згідно 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 виділив у натурі належну йому частку земельної ділянки площею 7,46 га (державний акт про право власності на землю серії ІІІ-МК №039474 виданий Новоодеською РДА 22.03.2002року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №535), внаслідок чого було утворено нові земельні дялінки 1) кадастровий номер :03:006:0046, площею 3,7445 га. право власності на яку зареєстровано за відповідачем та 2) кадастровий номер :03:000:0326, площею 3,7160га, що залишилася після виділу відповідачем належної йому частки, то право спільної часткової власності сторін на спірні земельні дялінки припинено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач дійсно є одноосібним власником земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0326, площею 3,716га, проте його право власності на вказану земельну ділянку у зазначеному об`ємі не визнається державним реєстратором.

Відповідно до статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, на підставі ст.16, 356, 364, 367, 392 ЦК України позов слід задовольнити в повному об`ємі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. 7, 10, 89, 158, 223, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку: кадастровий номер :03:000:0326, площею 3,7160га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 ,на користь ОСОБА_1 - 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, яком у повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко