ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7580/15-ц
Провадження № 6/362/141/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Вакуленко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «НАДРА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС», звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року в задоволенні позову ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено.

16.03.2017 року Апеляційний суд Київської області ухвалив рішення у цивільній справі №362/7580/15-ц за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №166/П/29/2008-840 від 14.08.2008 року.

Постановою Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року рішення Апеляційного суду Київської області від 16.03.2017 року залишено без змін.

05.03.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», та ТОВ "ФК "Інвест Хаус", укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №166/П/29/2008-840 від 14.08.2008 року перейшло до ТОВ "ФК "Інвест Хаус".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 року № 556 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ «НАДРА», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.06.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації Банку.

У зв`язку з проведенням ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» керівництво Банку повністю було змінено, були закриті територіальні відділення Банку, звільнені всі місцеві співробітники, що здійснювали судовий супровід кредитних справ. З цих причин дії банку, спрямовані на примусове виконання рішення суду не здійснювалися, було втрачено оригінали виконавчих документів та пропущено строки їх пред`явлення на примусове виконання.

На теперішній час рішення Апеляційного суду Київської області у справі № 362/7580/15-ц не виконано.

Просив суд замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ "ФК "Інвест Хаус" у справі № 362/7580/15-ц, поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, зазначивши в заяві про розгляд справи за відсутності представника заявника (а.с. 204).

Від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення в яких викладені заперечення щодо вимог заяви ТОВ "ФК "Інвест Хаус", мотивовані пропуском строку позовної давності звернення до суду з такою заявою (т. 2 а.с. 9-13).

Інші сторони в судове засідання не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подану заяву та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року в задоволенні позову ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено (т. 1 а.с.107-111).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення яким позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» №166/П/29/2008-840 від 14 серпня 2008 року у розмірі 133.12 доларів США, що еквівалентно 977 712 (дев`ятсот сімдесят сім тисяч сімсот їдять) грн. 26 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 17 028,17 доларів США, еквівалентно 360 102 грн. 25 коп., заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 15 226,17 зів США, що еквівалентно 321 994 грн. 56 коп. та пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 13 978,78 доларів США, що еквівалентно 295 615 грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі по 15398 грн. 96 коп. в рівних частинах з кожного (т.1 а.с.140-144).

Постановою Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року рішення Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року залишено без змін (т.1 а.с.197-200).

05.03.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "Інвест Хаус" укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, згідно з умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №166/П/29/2008-840 від 14 серпня 2008 року, перейшло до ТОВ "ФК "Інвест Хаус" (т. 1 а.с. 208-211).

Згідно вказаного Договору про відступлення прав вимоги, Банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває належні банку права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у Додатку до цього Договору.

Відповідно до відповіді на запит суду Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.09.2020 року №29511, що шляхом моніторингу АСВП, ЄДРВП встановлено, що виконавче провадження за судовим рішенням щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконанні у відділі не перебувало, станом на 01.09.2020 року не перебуває (т.1 а.с.230).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У ч. 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію та зазначив, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 та від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що згідно договору про відступлення (купівлю - продажу) прав вимог від 05.03.2020 року до ТОВ "ФК "Інвест Хаус" перейшли права вимоги за Кредитним договором №166/П/29/2008-840 від 14 серпня 2008 року, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення, та оскільки у випадку відступлення за договором прав вимоги заміна сторони правонаступником може відбуватися також із за відсутності виконавчого провадження, тому суд дійшов висновку, що заява ТОВ "ФК "Інвест Хаус" про заміну сторони виконавчого провадження ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Аналізуючи зміст даних норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата. Та із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів, що ПАТ КБ «Надра Банк» дійсно втрачено оригінал виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» №166/П/29/2008-840 від 14 серпня 2008 року, оскільки як вбачається з матеріалів справи вони не містять доказів на підтвердження того, що ПАТ КБ «Надра Банк» звертався до суду про отримання виконавчих листів на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 261, 353, 433,442, ЦПК України, статтями 202, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», п.17.4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «НАДРА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у справі № 362/7580/15-ц, за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №166/П/29/2008-840 від 14 серпня 2008 року замість ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС».

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали судуякщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали виготовлено 07.12.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко