справа №619/5279/20
провадження №6/619/148/20
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

у складі: головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

за участю секретаря судового засідання Матлахової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Близнюков Ю.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування вказує, що у нього перебуває виконавче провадження №63540378 з примусового виконання виконавчого напису №5009 від 30.10.2020, виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бондар Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у загальному розмірі 4 585 156 гривень.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа, повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження та роз`яснено права та обов`язки, повідомлено про негайне виконання рішення.

Проте у добровільному порядку боржником не виконані вимоги виконавчого документа, а в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього законом.

Приватний виконавець просить суд з метою недопущення порушеньЗакону України «Про виконавче провадження», надати дозвіл для примусового проникнення до житла боржника.

Згідно ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавчий напис №5009 від 30.10.2020, виданий приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бондар Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безвідсоткової позики грошових коштів, у сумі 4 585 156 гривень, яка складається з: 2 664 800 гривень борг; 1 918 656 гривень пеня, а також 1 700 гривень витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса.

06.11.2020 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 63540378 з примусового виконання виконавчого напису №5009 від 30.10.2020 виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бондар Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 4 585 156 гривень.

Доказом направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження є поштова квитанція, трекінг відстеження поштового відправлення та акт приватного виконавця від 16.11.2020.

06.11.2020 приватним виконавцем накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб TOYOTA RAV4, легковий, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

09.11.2020 приватним виконавцем прийнято постанову про розшук майна боржника ОСОБА_1 , оголошено в розшук вказаний автомобіль.

13.11.2020 приватним виконавцем направлено боржнику виклик, яким зобов`язано з`явитись до виконавця 20.11.2020 об 11 годині 00 хвилин для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за місцем проживання боржника.

13.11.2020 представник боржника ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №63540378.

20.11.2020 ОСОБА_1 направив приватному виконавцю письмові пояснення, у яких повідомив, що заборгованість за договором позики від 26.10.2016 на час вчинення виконавчого напису нотаріуса була відсутня і він має намір оскаржувати виконавчий напис нотаріуса №5009 від 30.10.2020 до суду.

20.11.2020 приватним виконавцем складено акт про те, що боржником не допущено виконавця в установленому порядку до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать боржнику або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

07.12.2020 представник боржника ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №63540378.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 06.11.2020 про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та /або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, ОСОБА_1 за вказаним у запиті податковим номером або серією та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України № від 06.11.2020 про осіб-боржників, які отримують пенсії, ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Харківській області.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 06.11.2020 про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи ОСОБА_1 інформацію не знайдено.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; на праві приватної спільної сумісної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

В матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає доступу державному виконавцю до свого житла.

Приватний виконавець направляв боржнику виклик №6720 від 13.11.2020, яким зобов`язав ОСОБА_1 з`явитися до приватного виконавця 20.11.2020 об 11 годині 00 хвилин для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій, тобто приватний виконавець мав лише намір узгодити дату для проведення виконавчих дій.

Приватний виконавець жодного разу не здійснював виїзду до будинку боржника з метою проведення виконавчих дій.

Надання дозволу на примусове проникнення до житла потребує доведення факту саме перешкоджання приватному виконавцю у доступі до житла для проведення відповідних виконавчих дій. Таких фактів приватним виконавцем не доведено.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261, 439 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21.12.2020.

Суддя В. С. Овсянніков