Провадження № 4с/712/106/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Баранова Сергія Анатолійовича щодо повернення виконавчого документу № 712/1482/18 без виконання, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною скаргою, просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Баранова С.А. по виконавчому провадженню № 60254349 при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 28.09.2020 та скасувати указану постанову.

Скаргу обґрунтовано тим, що 29 березня 2019 року Соснівським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист в рамках кримінального провадження у справі № 712/1482/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 30768 грн 40 коп.

Виконавчий лист був пред`явлений до виконання Соснівському районному відділу державної виконавчою службою у м. Черкаси Головного територіального управлінь юстиції у м. Черкаси та постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 60254349.

28 вересня 2020 року головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Барановим С.А. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Указану постанову отримано ОСОБА_1 .

На думку стягувача, така бездіяльність державного виконавця є протиправною, оскільки не виконано всіх заходів примусового виконання рішень.

16 вересня 2020 року на електронну адресу суду від державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Баранова С.А. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 , яким державний виконавець просить суд відмовити у задоволенні скарги. В обґрунтування заперечень зазначив, що скаржником у своїй скарзі не доведено ті обставини, на які він посилається, не доведено, що дії державного виконавця вчинені з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та не вказано, які норми указаного закону порушено державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження та повернення його стягувачу згідно з п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні 30 листопада 2020 року адвокат Манзар Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , скаргу підтримала, пояснивши, що Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист в рамках кримінального провадження. Вважає, що державним виконавцем передчасно винесено постанову про повернення виконавчого листа в рамках кримінального провадження у справі № 712/1482/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення в сумі 30768 грн 40 коп., оскільки, як відомо, у боржника є майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Державний виконавець в судове засідання 30 листопада 2020 року не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд скарги без його участі.

У попередньому судовому засіданні 23 листопада 2020 року державний виконавець проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що при проведенні виконавчих дій керувався чинним законодавством. Крім того, стягувач чи його представники жодного разу не скористалася своїм правом на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, передбаченого ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а тому не можуть стверджувати про бездіяльність державного виконавця. Разом з тим, при вчиненні виконавчих дій не було виявлено жодного майна боржника, в тому числі після входження до квартири, частка в якій належить боржнику. Щодо звернення стягнення на цю частку квартири, то це заборонено Законом, оскільки розмір боргу не дозволяє звертати стягнення на нерухомість боржника.

Суд, заслухавши представника стягувача та державного виконавця, дослідивши письмові матеріали справи, робить наступні висновки.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, а також приватного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Судом установлено, що відповідно до виконавчого листа № 712/14827/18, виданого 29 березня 2019 року Соснівським районним судом м. Черкас, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок злочину, в розмірі 30000 грн., та судові витрати в сумі 768,40 грн., а всього 30768,40 грн.

На виконанні у Соснівському відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебувало зведене виконавче провадженою № 61223308 до складу якого входило: ВП № 60254349 з примусового виконання виконавчих листів Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/14827/18 від 29.03.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 30768,40 гри., а також ВП № 59506670 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 30 080 грн 86 коп.

Так, 9 жовтня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60254349, яку було направлено сторонам виконавчого провадження.

Для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову № 60254349 від 9 жовтня 2019 року про арешт всього майна боржника.

9 жовтня 2019 року винесено постанову №60254349 від 9 жовтня 2019 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Згідно з Інформаційною довідкою №184238615 від 9 жовтня 2019 року з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 59/100 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, в ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем з метою виявлення майни та коштів боржника надіслані запити щодо падання інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби, ДПІ, УПФУ щодо отримання боржником доходів та відкритих рахунків в установах банків.

15 жовтня 2019 року здійснено вихід за адресою, що вказана у виконавчому документі, як місце проведення виконавчих дій (місце реєстрації боржника), а саме: АДРЕСА_1 , з метою проведення виконавчих дій щодо опису та арешту ліквідного майна боржника, але було встановлено, що боржник за місцем проживання відсутній, ліквідного рухомого майна боржника, яке підлягає опису не виявлено, а проведення опису частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не було актуальною дією, в зв`язку з тим, що сума боргу не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати про, що було складено відповідний акт та залишено виклик боржника до Соснівського ВДВС, за яким боржник в подальшому не з`явився.

12 листопада 2019 року винесено постанову №60254349 про арешт коштів боржника до банків, які внесені до АСВП електронного обміну.

5 лютого 2020 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою, що вказана у виконавчому документі, як місце проведення виконавчих дій (місце реєстрації боржника), а саме: АДРЕСА_1 . Доступу до житла надано не було про, що складено відповідний акт та залишено виклик до Соснівського відділу ДВС, за яким боржник в подальшому не з`явився.

10 лютого 2020 року винесено постанову про об`єднання виконавчого провадження у зведене №61223308 та винесено постанову №60254349 про арешт коштів боржника до банків, які внесені до АСВП електронного обміну.

В ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем з метою виявлення майна та коштів боржника неодноразово надсилалися запити щодо надання інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби, ДПІ, УПФУ щодо отримання боржником доходів; та відкритих рахунків в установах банків, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби морського та річкового транспорту України. ГУ Держпродспоживслужби, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, ГУ Дежгеокадастру, міграційної служби та прикордонної служби України, проте згідно з наданими відповідями за боржником не виявлено майна, коштів, доходів на які можливо звернути стягнення.

Для отримання відомостей про джерела доходів боржника, наявності відкритих рахунків, перебування ОСОБА_2 на обліку як пенсіонера систематично направляються запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби, в результаті чого встановлено, що боржник не перебуває в трудових відносинах з фізичними та юридичними особами, на обліку як одержувач пенсії не значиться.

27 серпня 2020 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою, що вказана у виконавчому документі, як місце проведення виконавчих дій (місце реєстрації боржника), а саме: АДРЕСА_1 , та зі слів мешканців будинку встановлено, що боржник неодноразово судимий, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за скоєні ним правопорушення та злочини; на даний час ніде не працює та перебуває у розшуку правоохоронними органами про, що було складено відповідний акт.

Згідно з ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» до прав державного виконавця належить звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Згідно з відповідями на запити Державної прикордонної служби України встановлено, що боржник паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася, державний кордон боржник не перетинав.

28 вересня 2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №60254349 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 ст. ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Аналіз наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження свідчить про те, що здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника, на яке можна звернути стягнення, виявились безрезультатними.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Оскільки заборгованість боржника ОСОБА_2 навіть у зведеному виконавчому провадженні була меншою за 20 розмірів мінімальної заробітної плати, то доводи скарги про невжиття державним виконавцем заходів щодо звернення стягнення на єдине житло боржника необгрунтовані та безпідставні.

Не було встановлено і наявності рухомого майна боржника у вказаному єдиному житлі боржника, в тому числі шляхом входження до цього житла, що відображено у відповідних актах державного виконавця.

З огляду на викладене, в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця та щодо скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа необхідно відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Баранова Сергія Анатолійовича щодо повернення виконавчого документу № 712/1482/18 без виконання.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, шляхом подання апеляційної скарги до Соснівського районного суду м.Черкас.

Суддя: Я.В. Пересунько