ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7589/20 Справа № 186/160/20 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Єлізаренко І. А., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого останній були видані кредитні кошти в розмірі 6900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 36% річних, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання перед позичальником виконав. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 липня 2015 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мали право подати заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в строк з 25 червня 2015 року по 25 грудня 2015 року. 13 лютого 2019 року позивачем була направлена претензія кредитора до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та 03 квітня 2019 року отримано відповідь з Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в якій заначено, що спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

03 жовтня 2019 року до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачами ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором № б/н від 31 серпня 2006 року складає 5791,83 грн., які позивач просив стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 10 серпня 2006 року позичальнику був відкритий картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальну» на яку 31 серпня 2015 року встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 2700,00 грн. та згодом збільшено до 5640,00грн. У виписці по рахунку прослідкується, що позичальник користувався кредитними коштами, однак умови договору не виконував, станом на 26 червня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 5791,83 грн. Вимоги кредитора спадкодавця мають бути задоволені спадкоємцями боржника в межах вартості спадкового майна.

Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 серпня 2006 року ОСОБА_3 було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», у якій зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 31 травня 2015 року становить 5793,25 грн.

Станом на час відкриття спадщини, тобто на 25 червня 2015 року, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значились зареєстрованими та проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка є їх матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 .

08 листопада 2015 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із претензією кредитора, на підставі чого нотаріусом було відкрито спадкову справу №1089/2015 до майна померлої ОСОБА_3 . Тобто станом на 08 листопада 2015 року АТ КБ «ПриватБанк» було відомо про смерть боржника ОСОБА_3 .

Згідно ч. 2 ст.1281 ЦК України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

03 квітня 2019 року банком було отримано відповідь Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в якій зазначалося, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа №1089/2015 на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

17 вересня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із претензією кредитора щодо погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №б/н від 10 серпня 2006 року. Однак претензії кредитора до спадкодавців щодо стягнення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №б/н від 30 серпня 2006 року матеріали справи не містять. З відповідним позовом банк звернувся тільки в лютому 2020 року, тобто поза межами строку, встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов до правильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи те, що в апеляційній скарзі банк посилається на обставини, пов`язані з укладенням ОСОБА_3 кредитного договору №б/н від 10 серпня 2006 року, в той час як в позовній заяві банк ставив питання про стягнення заборгованості за іншим кредитним договором № б/н від 30 серпня 2006 року.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: І.А. Єлізаренко

Т.П. Красвітна