Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2354/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання - Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0050452 від 28.04.1997 року, площею 1,56 га умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності АПТП «Перемога». Позивач вказує, що прийняв спадщину та вступив у володіння згаданим сертифікатом. За прийняттям спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса, щоб видала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай). Відповідачем по справі є рідні брат та сестра позивача, онуки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3. , які претензій до спадкового майна не мають. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачі будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно яких уточнені вимоги позивача визнають, проти задоволення таких не заперечують та просять суд розглянути справу у їх відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами уточнені позовні вимоги визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення уточнених позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.10.2001 року.

ОСОБА_4 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району за № 02-14/847-1 від 17.06.2020 року.

Рішеннями виконавчого комітету Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району від 15.01.2008 року за № 175 та від 14.12.2010 року за № 72 АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 та змінено нумерацію будинку з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 відповідно.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно:

- сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0050452 від 28.04.1997 року, площею 1,56 га умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності АПТП «Перемога», виданий на ім`я ОСОБА_6 .

Факт належності вказаного сертифікату спадкодавцю ОСОБА_4 встановлено рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.10.2020 року за № 299/2286/20, яке набрало законної сили 19.11.2020 року.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, на правовідносини по спадкуванню спадщини за законом після померлої бабусі позивача поширюються норми Цивільного кодексу України 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд констатує, що позивач після смерті бабусі успадкував вище вказане право на земельну частку (пай) в порядку ст.549 Цивільного кодексу України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, так як на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем у житловому будинку та фактично вступив в управління та володіння спадковим сертифікатом, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району за № 02-14/847 від 17.06.2020 року.

Крім позивача спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є відповідачі по справі - рідні брат та сестра позивача, онуки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3. , які претензій до спадкового майна не мають, що стверджується заявами відповідачів від 10.09.2020 року.

Інших спадкоємців немає.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті бабусі позивач звернувся до державного нотаріуас Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. де позивача було письмово повідомлено, що у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) видати свідоцтво про право на спадщину за законом на нього не має можливості та рекомендовано звернутись до суду, що стверджується листом державного нотаріуса за № 162/01-16 від 16.07.2020 року.

Сертифікат на земельний пай загублений, у позивача є тільки його копія.

Отримати дублікат правовстановлюючого документу спадкоємець не може, оскільки за його видачею міг звернутися лише власник, на ім`я якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст. 2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право на земельну частку (пай) у порядку спадкування, тому уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) серії ЗК №0050452 , площею 1,56 га умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності АПТП «Перемога», виданий на ім`я ОСОБА_6 28.04.1997 року головою Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 15.04.1997 року № 177, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко