Номер провадження: 22-ц/813/23/20
Номер справи місцевого суду: 519/783/16-ц
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №519/783/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Южного міського суду Одеської області від 23 грудня 2016 року у складі судді Барановської З.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «УкрСиббанк», звернувшись 26 вересня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладеного Кредитний договір №463-554ДОУ 1Н від 28 квітня 2006 року, за яким надано в кредит 30000,00 доларів США на термін по 28 квітня 2021 року, та між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2007 року, за яким надано в кредит 10000,00 доларів США на термін по 28 лютого 2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, на момент його смерті існувала заборгованість за кредитними договорами. Банк дізнався про смерть позичальника 2 квітня 2008 року та одразу направив на адресу Южненської міської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців про погашення боргу спадкодавця. Спадкова справа до майна померлого не відкрита, проте з розрахунку заборгованості вбачається, що спадкоємці сплачували заборгованість за кредитами до 27 листопада 2014 року. Крім того, виконання зобов`язань за Кредитним договором №463-554 ДОУ 1Н від 28 квітня 2006 року та за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2007 року було забезпечено іпотекою нерухомого майна, а саме квартирою, належною на праві власності позичальника ОСОБА_4 та майнових поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Посилаючись на вказані обставини, позивач АТ «УкрСиббанк» просив стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в порядку статей 1281, 1282 ЦК України заборгованість за Кредитним договором №463-554ДОУ 1Н від 28 квітня 2006 року в сумі 15694,22 доларів США та пеню в сумі 165331,27 грн., заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2007 року в сумі 4368,23 доларів США та пеню в сумі 46017,42 грн., а всього заборгованість в загальній сумі 20062,45 доларів США та 211348,69 грн.; стягнути судові витрати (а.с.1-4).

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 4 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.89).

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 23 грудня 2016 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, в задоволенні позову відмовлено (а.с.100-103).

Висновок суду мотивовано неприйняттям спадщини спадкоємцями.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 5 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.106-109).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Суд дійшов помилкового висновку про не прийняття спадкоємцями спадщини, так як в силу положень частини 3 статті 1268 ЦК України відповідачі є спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. В рішенні суду поза увагою залишено факти проживання відповідачів з померлим, що є доказом прийняття відповідачами спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну мотивувальної частини рішення суду та залишення без змін резолютивної частини рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір №463-554 ДОУ 1 Н від 28 квітня 2006 року, за яким надано кредит в сумі 30000,00 доларів США на термін по 28 квітня 2021 року (а.с.5-13, 14-19).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір від 28 квітня 2006 року, за яким передано в іпотеку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №463-554 ДОУ 1 Н від 28 квітня 2006 року (а.с.41-44).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2007 року, за яким надано кредит в сумі 10000,00 доларів США на термін по 28 лютого 2017 року (а.с.20-29, 30-33).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір від 28 лютого 2007 року, за яким передано в іпотеку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2007 року (а.с.45-50).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років (а.с.57).

2 квітня 2008 року АТ «УкрСиббанк» подано через Южненську міську державну нотаріальну контору вимогу до спадкоємців ОСОБА_5 про погашення нарахованої станом на 28 березня 2008 року заборгованості за Кредитним договором №463-554 ДОУ 1 Н від 28 квітня 2006 року в сумі 32573,44 доларів США, за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2007 року в сумі 10310,72 доларів США (а.с.58-59).

На звернення АТ «УкрСиббанк» надано 16 травня 2008 року Южненською міською державною нотаріальною конторою відповідь про відсутність відомостей про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 та звернення спадкоємців з заявами про прийняття спадщини (через відсутність свідоцтва про смерть спадкову справу не заведено) (а.с.60).

Квартира АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1998 року Фондом комунального майна Южненської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 19 січня 1998 року №979, належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (частка кожного рівна ј) (а.с.53-56).

В квартирі АДРЕСА_1 з 3 серпня 1993 року були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . За інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області дані особи (крім померлого ОСОБА_4 ) зберігають реєстрацію за вказаною адресом й нині (а.с.51,86-87, 158-161).

Згідно частини 2 статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч.1); вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено; у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (ч.2).

29 вересня 2016 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, що за життя були укладені ОСОБА_4 . Позовна заява містить посилання на статті 1281, 1282 ЦК України, однак вимога у прохальній частині сформульована не у відповідності до положень частини 2 статті 1282 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є такими, що в силу частини 3 статті 1268 ЦК України прийняли спадщину, слушна.

Дійсно, положеннями частини 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З наявних в справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали зареєстроване місце постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 . В справі відсутні дані про те, що ці особи не мали реєстрації за вказаною адресом станом на час смерті ОСОБА_4 , тобто станом на 13 грудня 2007 року, тому, за недоведеністю іншого всі вони в силу частини 3 статті 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину (виключенням слугуватиме лише відмова від спадщини в порядку та строки, встановлені ЦК України, що наразі не має ні підтвердження, ні спростування).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , АТ «УкрСиббанк» звернувся через нотаріуса з вимогою до спадкоємців 2 квітня 2008 року, за відповіддю нотаріуса станом на 16 травня 2008 року спадкова справа заведена не була, спадкоємці не зверталися.

АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом 26 вересня 2016 року, при цьому на дату звернення до суду не надав інформації нотаріуса щодо спадкової справи, можливо відкритої у період з 16 травня 2008 року (дата відповіді нотаріуса) по 26 вересня 2016 року (дата звернення до суду), чи щодо спадкоємців, які відмовились від спадщини, рівно як і щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_4 (з наявних в справі доказів можливо лише стверджувати, що спадщина відкрилась на ј частку квартири АДРЕСА_1 , оскільки інших доказів позивачем не надано, клопотань про витребування доказів до суду не подано).

Отже, не встановленим є спадкове майно (крім, ј частки вказаної квартири), на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 , не встановленою є вартість спадкового майна (спадкоємці мають обов`язок задовольнити вимоги кредитора у розмірі, що відповідає частці спадкоємця у спадщині), не встановлено чи відкривалась спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 після 16 травня 2008 року (дата наявної в справі відповіді нотаріуса), чи не відмовився хтось зі спадкоємців від спадщини тощо.

АТ «УкрСиббанк» не надав таких доказів самостійно разом з поданням позовної заяви та не заявляв до суду клопотань про витребування доказів. Що ж до суду, то такий не має процесуального права збирати докази за сторону. До апеляційної скарги таких доказів також не додано. Отже, не є безспірним те, що всі відповідачі є такими, що мають відповідати як спадкоємці за борги спадкодавця перед банком як кредитором, так як відсутні в справі докази станом на час ухвалення рішення про те, що спадкоємці не відмовилися від спадщини.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже АТ «УкрСиббанк» як кредитор померлого ОСОБА_4 вправі вимагати від спадкоємців померлого боржника лише борг ОСОБА_4 на час його смерті, тобто станом на 13 грудня 2007 року. В такий борг мають ввійти сума неповернутих кредитів, нарахованих та не сплачених процентів за користування кредитними коштами, інші нараховані за життя боржника ОСОБА_4 , але не сплачені ним платежі. Зі смертю ОСОБА_4 договірні кредитні відносини та зобов`язання на підставі таких відносин припинилися, відповідальність перед кредитором перейшла у площину спадкового права, де така відповідальність визначена статтею 1282 ЦК України. Після 13 грудня 2007 року будь-яке нарахування банком процентів, неустойки (пені, штрафів) тощо за договорами, де позичальник (сторона договору) помер, законом не передбачене.

Натомість АТ «УкрСиббанк» до позовної заяви, поданої до суду 26 вересня 2016 року, додав розрахунок заборгованості станом на 19 вересня 2016 року за Кредитним договором №463-554 ДОУ 1Н від 28 квітня 2006 року в сумі 15694,22 доларів США, пені в сумі 165331,27 грн. та розрахунок заборгованість станом на 19 вересня 2016 року за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2007 року в сумі 4368,23 доларів США, пені в сумі 46017,42 грн.

Тобто, АТ «УкрСиббанк» пред`явив відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які можуть відповідати перед банком лише в порядку статті 1282 ЦК України, борг в загальній сумі 20062,45 доларів США та 211348,69 грн., який розрахований станом на 19 вересня 2016 року, а не на час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Та обставина, що відповідачі продовжували після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вносити кошти в рахунок повернення кредитів, взятих ОСОБА_4 , не є підставою для того, що борг спадкодавця ОСОБА_4 був нарахований та пред`явлений спадкоємцям станом на 19 вересня 2016 року. Кредитор має визначитись з тим, який борг був на момент смерті ОСОБА_4 та, відповідно, зарахувати кошти, що вносились певний час після його смерті, саме в рахунок погашення боргу, визначеного станом на 13 грудня 2007 року.

З огляду на викладене, наявні в справі докази не надають підстав для задоволення пред`явленого позову, суд першої інстанції правильно зазначив в резолютивній частині про відмову позові, однак підстави такої відмови є іншими, тому мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні та викладенню в редакції даної постанови апеляційного суду.

У розумінні положень частини 2 статті 1282 ЦК України кредитор має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на майно, передане спадкоємцям у натурі, у разі відмови спадкоємців померлого спадкодавця від одноразового платежу, тобто від виконання вимоги кредитора шляхом одноразового платежу (якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено).

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 19 листопада 2020 року завчасно повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи; позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, відповідачі заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи не подали. Відповідачі, зловживаючи процесуальними правами, надіслану на адресу їх постійного місця проживання кореспонденцію на протязі двох років не отримують. Поряд з цим відповідачі мають вільний доступ до сайту апеляційного суду та сайту «Судова влада», де інформація щодо справи наявна завчасно та в повному обсязі, з огляду на що, суд що вважає, що відповідачі знають про судові засідання, але умисно такі ігнорують. Зловживання відповідачами процесуальними правами має наслідком не вирішення справи з 2016 року. Судом вжито всіх передбачених діючим процесуальним кодексом заходів для того, щоб учасники процесу реалізували належні їм права. Справа в провадженні суду з січня 2019 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на викладену поведінку відповідачів як учасників справи, яка розглядається як зловживання процесуальними правами, необхідність дотримання судом розумності строків розгляду справи, знаходження справи в суді без вирішення на протязі чотирьох років, що порушує права позивача, приймаючи також те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Право на справедливий суд стосується як позивача так і відповідача, перешкоджання розгляду справи внаслідок зловживання правами однієї із сторін має бути оцінено судом задля захисту права іншої сторони отримати в суді рішення щодо права, за захистом якого сторона звернулась до суду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково. Рішення Южного міського суду Одеської області від 23 грудня 2016 року в справі за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості змінити в його в його мотивувальній частині, виклавши мотивувальну частину судового рішення в редакції даної постанови, та залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова