СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/5080/20
04 грудня 2020 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Гродського П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири,
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2020 відкрито загальне позовне провадження (а.с. 32).
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 37).
У матеріалах справи містяться розписка від представника відповідача про розгляд справи, а також заява про відкладення розгляду справи (а.с. 44, 45), проте повноваження зазначеного представника у справі відсутні, внаслідок чого суд не має змоги перевірити представництво інтересів відповідача зазначеним предствником, а тому документи, які подані вкзаною особою, як представником відповідача не беруться судом до уваги.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, у разі не подання відповідачем відзиву, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 12.07.2006 виданого ВО КМР (КМДА) №1290-С ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 (а.с. 7).
05.03.2020 було складено акт членами комісії, а саме жителями квартир АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що у кв. АДРЕСА_5 о 02.03.2020 о 03 год. 35 хв. була виявлена теча між кухнею та ванною кімнатою, що за висновком сантехніка сталося затоплення внаслідок несправності каналізаційної труби у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 , яку в той же день було відремонтовано, однак 05.03.2020 о 06 год. 30 хв. теча між ванною та кухнею продовжилася про що було повідомлено сантехніка (а.с. 20, 21, 48, 49).
Згідно акту пошкоджень оздоблення після залиття кв. АДРЕСА_5 складеного 19.06.2020 ванна кімната 2,7 кв.м: плями жовтого кольору близько 1,5 кв.м на поверхні вапняного покриття стін та окремі відшарування вапняного покриття стін та стелі; ванна 5,4 кв.м відшарування керамічної плитки стін близько 1 м.кв під вентиляційним отвором; деформовані бокові ДСП стінки та задні фанерні стінки двох навісних шаф комплексної кухні. Ймовірне виявлення скритих дефектів після демонтажу оздоблення. Власник квартири АДРЕСА_2 ( ОСОБА_4 ) від підписування даного акту відмовився (зв.а.с. 12).
Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність.
Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно п. 6 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими терииторіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 № 572 власники житлових будинків зобов`язані: здійснювати своєчасне проведення їх ремонту; забезпечувати технічне обслуговування конструктивних елементів і технічного обладнання, санітарне обслуговування допоміжних приміщень і прибудинкової території;виконувати умови договірних відносин з підприємствами по обслуговуванню житла.
Відповідно до п.18 Правил Власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.
За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленим, що причиною залиття квартири позивача є несправність каналізаційної труби у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 .
Доказів на спростування обставин, що зазначені у акті про залиття відповідачем не надано, як і не надано доказів відсутності вини відповідача у залитті квартири позивача та звільнення останнього від відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Щодо відшкодування вартості послуг з проведення незалежної оцінки з визначення розміру матеріального збитку у розмірі 2200 грн 00 коп. слід зазначити.
З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок залиття квартири, остання звернулась до ФОП ОСОБА_5 який діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №913/19 від 28.11.2019, посвідчення про підвищення кваліфікації НОМЕР_1 - ПК від 24.01.2019 (а.с. 18, 19).
Так, 08.06.2020 ОСОБА_6 уклала з ФОП ОСОБА_3 договір про проведення робіт з незалежної оцінки вартості матеріального збитку майна (а.с. 22, 23).
Як вбачається із оригіналу товарного чеку №19/06 від 19.06.2020 було внесено аванс з оцінки матеріального збитку після залиття у розмірі 1000 грн 00 коп., а також на підставі оригіналу розрахункової квитанції №788727 було оплачено ФОП ОСОБА_3 ІД НОМЕР_2 за оцінку збитку після ремонту (звіт №41/20) від 25.06.2020 у розмірі 2200 грн 00 коп. (а.с. 47).
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Оцінивши вказаний вище Звіт у сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому приймає його до уваги в якості належного та допустимого доказу при визначенні розміру матеріальної шкоди.
Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 840 грн 80 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 15, 16, 22, 23, 317, 319, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 151 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, суд,-
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір по справі у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.В. Ул`яновська
Повний текст судового рішення складено 07.12.2020.