Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 Справа №607/22557/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

учасників справи

заявника ОСОБА_1 представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборони ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , строком на шість місяців; заборони ОСОБА_3 наближатися ближче чим на 50 м до місця проживання ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.

Посилаючись на те, що 04.08.1998 року розірвано шлюб між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. Однак після розірвання шлюбу вони залишились проживати разом за адресою АДРЕСА_1 . Протягом тривалого часу колишній чоловік заявника ОСОБА_3 періодично вчиняє відносно неї та членів її сім`ї домашнє насильство, яке виражається у погрозах фізичною розправою, залякуванні, пошкодженні майна, психологічному тиску та застосуванні фізичної сили (шарпання, хапання за руки, інші частини тіла, стусани, тощо). Також, ОСОБА_3 перешкоджає заявнику користуватися квартирою за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 та її дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. У власності ОСОБА_3 перебуває квартира АДРЕСА_2 , однак останній не бажає виселятися із квартири заявника до власної. ОСОБА_3 не є зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, перебуваючи в квартирі заявника постійно вчиняє психологічний тиск на неї та її дітей, який виражається в пошкодженні майна квартири, вимаганні переписати на нього частину даного нерухомого майна, погрозах фізичною розправою, забороні родичам заявника відвідувати її житло, тощо.

На даний час ОСОБА_1 змушена проживати на іншій квартирі разом із дочкою ОСОБА_4 , яка має першу групу інвалідності з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Приблизно з жовтня 2020 року заявник взагалі не може потрапити у власну квартиру, навіть щоб взяти необхідні речі для себе та доньки, так як ОСОБА_3 не впускає.

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.08.1998 розірвано шлюб між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишились проживати разом з дітьми за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та її дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуває у власності квартира за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.05.2006.

ОСОБА_3 не є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї №18 від 08.10.2020 року, ОСОБА_3 не є зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ТОВ "Міське БТІ" від 14.12.2020 року №1573/07-2, у власності ОСОБА_3 перебуває квартира АДРЕСА_2 .

12.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до поліції в зв`язку з домашнім насильством, що підтверджуються талоном-повідомлення єдиного обліку №37425 від 09.11.2020.

03.11.2020 відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП, що стверджується листом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 01.12.2020 року №Ю-151ад.

Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1 статті 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та їх дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спільно проживають в квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 не є власником та не зареєстрований у вказані квартирі.

ОСОБА_1 зазнає психологічного тиску з боку ОСОБА_3 , і у них виникають різні конфліктні ситуації у яких ОСОБА_3 висловлює образи, вживає нецензурні слова, приниження, переслідування, залякування, а також погрожує фізичною розправою та вчиняє фізичний вплив на ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, вона змушена покинути своє місце проживання, що підтверджується допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та смс - повідомлень між заявником та її донькою ОСОБА_5 , яка залишилась проживати за адресою АДРЕСА_1 , разом із кривдником ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що вчинив ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , а також наявність об`єктивних ризиків загрози психологічного тиску ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , у якої виникли побоювання за свою безпеку, емоційною невпевненістю, нездатністю захистити себе, а також та обставина, що ОСОБА_3 не є власником та не зареєстрований у квартирі за адресою АДРЕСА_1 і має у власності квартиру АДРЕСА_2 .

Суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і з метою зняти напруженість, яка є в їх сім`ї, суд приходить до висновку про необхідність задоволення частково вимог ОСОБА_1 , та видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 та визначити заходи тимчасового покладення на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ,; заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче чим на 50 м до місця проживання ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк чотири місяці.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Рішення суду допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355, 430 ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_3 на строк чотири місяці, та визначити заходи тимчасового покладення на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче чим на 50 м до місця проживання ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття ОСОБА_9 на профілактичний облік та до виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Копію рішення суду вручити або надіслати учасникам справи.

Повний текст рішення суду складено 28 грудня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко