Єдиний унікальний номер № 616/332/20
Провадження № 2/616/143/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

«09» листопада 2020 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря

судового засідання ШЕГДИ В.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

справа № 616/332/20

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Великобурлуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження та визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 , третя особа - Великобурлуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в якій просить: - встановити факт народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була народжена в смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область, ОСОБА_7 ; - визнати позивача батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем ОСОБА_7 він перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з січня 2005 року по вересень 2007 року. Від цих відносин у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_8 , яка була поставлена на облік як новонароджена у Великобурлуцькій центральній районній лікарні. Народження дитини матір`ю зареєстровано не було, оскільки у ОСОБА_7 відсутній паспорт громадянина України. З моменту свого народження донька проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та позивачем по вересень 2007 року. На даний час проживає разом з матір`ю у м. Харкові. Великобурлуцьким районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 11 лютого 2020 року було відмовлено позивачу в реєстрації народження доньки, оскільки місце проживання дитини документом не підтверджено, відсутня довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Наразі існує нагальна потреба в реєстрації народження доньки та визнання його батьком дитини, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21 серпня 2020 року суддею Риковим М.І. по справі призначено підготовче засідання (а.с.38).

14 вересня 2020 року ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області закрито підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.55-56).

Позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вказавши, що вона дійсно народила від позивача доньку ОСОБА_8 , однак не зареєструвала народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки в неї не було паспорту. Підтвердила, що позивач є рідним батьком дитини ОСОБА_8 .

Представник третьої особи Великобурлуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. Від начальника Великобурлуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Лебединської Н.О. надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.69).

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у ОСОБА_7 , яка проживала по вул. Спортивна (бувша вул.Калініна) в смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина - дівчинка, що убачається з медичного свідоцтва про народження дитини № 80, складеного лікарем Великобурлуцької центральної районної лікарні Кобченко І.В. (а.с. 82-86).

Відповідно до акта депутата селищної ради від 07 лютого 2020 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його співмешканка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали в громадянському шлюбі в період з 2005 року по 2007 рік за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання за вказаною адресою у них народилась дитина дівчинка ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживала і виховувалась разом з батьками (а.с.20).

У встановлений законом термін відповідач ОСОБА_7 не зареєструвала народження дитини у відділі реєстрації актів цивільного стану, оскільки на той час не мала документів, що посвідчують її особу.

Для отримання свідоцтва про народження дитини ОСОБА_6 звернувся до Великобурлуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), однак у державній реєстрації народження дитини йому було відмовлено, оскільки відсутній паспорт матері, місце проживання дитини документом не підтверджено та відсутня довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (а.с.10).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали разом по АДРЕСА_2 та у них народилась дитини дівчинка. З полового будинку вони приїхали разом. Через деякий час виїхали до іншого місця проживання.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні також підтвердила, що дійсно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали разом як сім`я, жили разом з матір`ю ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_7 . Вказана сім`я жила дружно. У ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилась донька. Коли дитині було біля 2 років вони виїхали до м. Харкова, де на той час працював ОСОБА_6 .

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Таким чином, медичне свідоцтво про народження № 80 не створює правових наслідків, але в той же час воно містять фактичні дані відповідно до ст.76 ЦПК України, яке підтверджує вимоги ОСОБА_6 про факт народження дитини.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно ОСОБА_6 для державної реєстрації народження дитини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги ОСОБА_6 про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати ОСОБА_6 свідоцтва про народження дитини і захистити права його дитини та сім`ї.

Щодо вимоги позивача про визнання батьківства суд вважає, що така вимога також підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ч.2, ч.4 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Як пояснила відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні, дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою позивача ОСОБА_6 .

Позивач в судовому засіданні вказав, що вихованням доньки він займався з дитинства, вони тривалий час спільно проживали.

Крім того, для підтвердження того, що він є дійсно біологічним батьком ОСОБА_6 звернувся до Медико-генетичного центру для проведення генотипоскопічного дослідження його ДНК та ДНК дитини.

Із висновку генотипоскопічного дослідження № 24533 від 07 листопада 2019 року, виконаного медико-генетичним центром «Мама Папа» за зверненням ОСОБА_6 від 31 жовтня 2019 року, вбачається, що біологічне батьківство передбачуваного батька ОСОБА_6 відносно дитини ОСОБА_12 не виключаються. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,99999354% (а.с.22).

Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Статями 7,9,19 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконання обов`язків по вихованню дітей.

Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство ОСОБА_6 стосовно дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

У відповідності до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,81,258,259,263-265,293,315,319,354,355 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третя особа - Великобурлуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження та визнання батьківства - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_7 дитини ОСОБА_14 , жіночої статті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - пологове відділення Великобурлуцької центральної районної лікарні, юридична адреса: вул. Осіянська,23, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область, Україна, а також встановити дані про її батьків: мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без громадянства, батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 батьком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст.358 цього Кодексу.

Судове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 09 листопада 2020 року, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Великобурлуцьким РВ ГУМВС України в Харківській області 19 вересня 2007 року, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Тбілісі, республіка Грузія, без громадянства, місце проживання: АДРЕСА_4

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ