КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Макарова Вадима Михайловича , діючого в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про відшкодування шкоди.

В обґрунтуванні позову вказувала, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.06.2019 р. у справі № 200/5646/19-а задоволено частково її адміністративний позов до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, на виконання якого 22.10.2019 р. відкрито виконавче провадження. Відповідно до листа виконавчої служби від 24.03.2020 р. боржник нарахував пенсію за період з 01.06.2018 р. по 30.06.2019 р. та з 01.08.2019 р. по 30.09.2019 р. у сумі 25 559,25 грн., виплата яких начебто буде проведена після наявності фінансування.

Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов та стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України шкоду, заподіяну Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у розмірі 25 559,25 грн. та допустити негайне виконання рішення у розмірі місячного розміру пенсії.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року у задоволені позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Макаров В.М., діючий в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

За змістом частини першої статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилалася на заподіяну відповідачем майнову шкоду, яка полягає у невиплаті їй перерахунку пенсії на виконання рішення суду, з підстав, передбачених статтею 1173 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії позивачу з 01 червня 2018 року, зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплати ОСОБА_2 за період з червня 2018 року на визначений нею рахунок. Рішення суду в частині стягнення суми пенсійних виплат за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою головного державного виконавця ВППР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Григорян Г.Ю. від 22 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №60371591 з примусового виконання виконавчого листа №200/5646/19-а, виданого 09 вересня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом на виконання рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року (а.с.37).

Постановою головного державного виконавця ВППР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Григорян Г.Ю. від 20 березня 2020 року виконавче провадження ВП №60371591 було закінчено. Судове рішення в частині нарахування пенсії виконано в межах, покладених на управління Пенсійного фонду України державних повноважень.

З листа - відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24 березня 2020 року №3986/23-41/8763, наданої на ім`я ОСОБА_2 , слідує, що на адресу Управління надійшов лист від Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за вих. №29227/34-1/19 від 29 листопада 2019 року, в якому боржник повідомив, що добровільно виконав рішення Донецького окружного адміністративного суду, яке набуло чинності 28 серпня 2019 року: ОСОБА_2 відновлені виплати пенсії, починаючи з 01.06.2018 р. та здійснено нарахування пенсії з 01 червня по 30 червня 2019 року та з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року в сумі 25 559 грн. 25 коп.

Таким чином, зобов`язання відновити виплати пенсії ОСОБА_2 за період з червня 2018 року виконано у повному обсязі. Виплата поточної пенсії ОСОБА_2 розпочата з жовтня 2019 року та виплачується по теперішній час.

Сума заборгованості у розмірі 25 559,25 грн. обліковується на особовому рахунку пенсіонера ОСОБА_2 , а виплата буде здійснена в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про відшкодування шкоди у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 25 559,25 грн., ОСОБА_2 посилалася на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання (стаття перша Закону), і держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган (абзац другий частини першої статті 2 Закону).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а також особливості їх виконання.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником яких є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

У пункті 3 Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про передачу виконавчого документу на виконання судового рішення від 11 червня 2019 року в справі №200/5646/19-а до органу Казначейства для його виконання у відповідності із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Разом з тим, за змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Разом з тим, нараховані, але не виплачені на користь позивача суми пенсій за своєю природою не є шкодою в розумінні ст.22 ЦК Україні, а є сумами нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року в справі №200/5646/19-а, й задоволення даних позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування шкоди призведе до подвійного стягнення.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та прийшов до правильно висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 , необґрунтовано відмовивши у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відкрите примусове виконання судового рішення у справі №200/5646/19-а, не відновило порушені права позивача, не мало ефективності від прийнятих виконавчою службою заходів, не є підставою для скасування законного та обґрунтованого даного судового рішення. Якщо позивач вважає, що вказане судове рішення не виконано або виконується неналежним чином, то питання його виконання має розглядатися в межах провадження у справі №200/5646/19-а.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність постановленого рішення суду та не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Макарова Вадима Михайловича, діючого в інтересах ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: