Провадження № 2/337/96/2020
ЄУН № 337/3336/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про часткове звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, третя особа Хортицький відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, у якому вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2013 року до 07.10.2016 року.

Після розірвання шлюбу вона повернула собі своє дошлюбне прізвище ( ОСОБА_6 ).

Під час шлюбу народилася донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після припинення шлюбних відносин в добровільному порядку відповідач не бажав надавати матеріальну допомогу на утримання доньки до досягнення нею повноліття та відмовлявся надавати кошти на утримання на час догляду за донькою до досягнення нею трьохрічного віку, тому вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом.

18.12.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання доньки в розмірі 1/4 від усіх видів його доходів до досягнення донькою повноліття, та аліментів на утримання дружини (з 03.11.2015р. по 09.05.2018р.)до досягнення донькою віку трьох років в розмірі 1/4 від усіх видів його доходів.

21.12.2015 р. позивачка отримала виконавчий лист. Отримавши виконавчий лист звернулася з заявою про відкриття виконавчого провадження до Хортицького відділу ВДВС ЗМУЮ, тобто до виконавчої служби за місцем проживання боржника.

06.01.2016р. було відкрито виконавче провадження № 49757431 і виконавче провадження було передано до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - за місцем роботи боржника.

Заводським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проводилося стягнення за виконавчим провадженням № 49993591.

Відповідачу було відомо про існування у нього аліментних зобов`язань, так як за містом його роботи ПАТ «Запорізький завод феросплавів» до березня 2017 року утримувалися аліменти з його заробітної плати, а після його звільнення з роботи Заводським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 04.07.2017р. було винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № 49993591 до Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за місцем реєстрації (проживання) боржника ОСОБА_5 .

Таким чином виконавчий лист №337/6148/15-ц від 21.12.2015р. було передано до Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з цього часу ОСОБА_5 самостійно сплачував аліменти за виконавчим провадженням № 49993591.

Виходячи з наведеного, відповідач знав про існування спору про стягнення аліментів, і про існування у нього обов`язку сплачувати аліменти відповідно до Закону, але виконував свій обов`язок по сплаті аліментів за рішенням суду нерегулярно і не в повному обсязі.

Постановою про повернення виконавчого документу стягувану від 05.08.2019 року ВП №49993591 державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було повернуто виконавчий лист № 337/6148/15-ц. На час повернення виконавчого листа №337/6148/15- ц від 21.12.2015р. (тобто на 05.08.2019 р.) у відповідача існувала заборгованість у розмірі 9423грн.72коп, яка була зафіксована станом на 09.05.2018 р., так як строк нарахування заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015р. закінчився 09.05.2018р. у зв`язку з досягненням дитиною трьох років.

Відповідно до довідки №17389/14 від 06.06.2018р. загальна заборгованість відповідача по аліментів за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015р., станом на 09 травня 2018р становить 9423,72 грн.

У зв`язку з тим, що виконавчий лист було видано до 09.05.2018р. до досягнення дитиною трирічного віку, вважає за необхідне стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 9423,72 грн., яка утворилася у боржника за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015р. та залишилась непогашеною, а відповідачем в добровільному порядку протягом року не погашається, вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилася більше року тому, з урахуванням індексу інфляції.

Виходячи з розрахунку, заборгованість відповідача по сплаті (аліментів) коштів на її утримання до досягнення донькою віку трьох років з урахування індексу інфляції становить 10273,48грн., з яких індексація складає 849,76грн.

Згідно даних наданих державним виконавцем у довідці №17389/14 від 06.06.2018р. загальна заборгованість відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015р., станом на 09.05.2018 р. становить 9423,72 грн., розраховується сума пені за кожен день прострочення несплачених аліментів у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів. 9423,72 грн. - заборгованість по сплаті аліментів, 454 дні - час прострочення (з 09.05.2018р. до 06.08.2019р.), пеня за один день прострочення становить - 94,24грн. (9423,72грн.:100х1=94,24грн.) З 09.05.2018р. по 06.08.2019р. 454 дні, 94,24x454=42784,96 грн.

Таким чином пеня за прострочення сплати аліментів на день звернення до суду (06.08.2019р.) становить 42784,96 грн.

Просить суд стягнути з відповідача 53058грн.44коп., а саме: заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 337/6148/15-ц у розмірі 9423грн.72 коп., індексацію, нараховану на заборгованість по сплаті аліментів, у розмірі 849грн.76 коп., пеню на заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 42784,96 грн., витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2019 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

13.09.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов. У відзиві вказано, що з позовом не погоджується частково, в частині розміру. Згідно довідки державного виконавця заборгованість за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року станом на 09.05.2018 року складає 9423 грн. 72 коп. Вказаний борг утворився в період з 03.11.2015 року по 09.05.2018 року.

В певний період часу, а саме з жовтня 2016 року по серпень 2017 року він об`єктивно не мав можливості сплачувати цей борг внаслідок значного погіршення стану здоров`я та втрати роботи.

Так, до 2016 року працював на підприємстві ПАТ «Запорізький завод феросплавів», але у 2016 році переніс важку операцію на хребті, звільнився з роботи за станом здоров`я, та у період з жовтня 2016 по серпень 2017 року мав групу інвалідності.

Як вбачається з довідки державного виконавця № 37894 від 23.08.2019 року заборгованість за виконавчим листом за період з жовтня 2016 року по серпень 2017 року склала 5545 грн. 14 коп.

Вважає, що загальна сума боргу 9423 грн.72 коп. підлягає зменшенню на суму боргу за період з жовтня 2016 року по серпень 2017 року в розмірі 5545 грн.14 коп., тобто: 9423,72 грн. 5545,14 грн. = 3878,58 грн.

Позивачем спочатку невірно розраховано розмір пені.

Одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Вважає, що вимоги позову незаконні, та явно завищені, і тому підлягають зменшенню.

13.09.2018 року, до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про часткове звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, у якій вказано, що за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року, який видано Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з нього підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання, (аліменти як дружини до досягнення дитиною 3 років).

Згідно довідки державного виконавця борг за вказаним вище виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року станом на 09.05.2018 року складає 9 423 грн. 72 коп.

Зазначений борг утворився в період з 03.11.2015 року по 09.05.2018 року.

В певний період часу, а саме з жовтня 2016 року по серпень 2017 року він об`єктивно не мав можливості сплачувати цей борг внаслідок значного погіршення стану здоров`я та втрати роботи.

Так, до 2016 року працював на підприємстві ПАТ «Запорізький завод феросплавів», але у 2016 році переніс важку операцію на хребті, звільнився з роботи за станом здоров`я, та у період з 05 жовтня 2016 по 31 серпня 2017 року мав 3 групу інвалідності

Як вбачається з довідки державного виконавця № 37894 від 23.08.2019 року заборгованість за вказаним вище виконавчим листом за період з жовтня 2016 року по серпень 2017 року склала 5545 грн. 14 коп.

Вважає, що з урахуванням викладених обставин, загальна сума боргу 9423 грн. 72 коп. підлягає зменшенню на суму боргу за період, коли він мав інвалідність, а саме з жовтня 2016 року по серпень 2017 року в розмірі 5545 грн. 14 коп., тобто: 9423,72 грн. - 5545,14 грн. = 3878,58 грн.

Просить суд Зменшити борг за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року, який видано Хортицьким районним судом м. Запоріжжя - з 9423 грн. 72 коп. на 5545 грн. 14 коп., залишивши суму 3878 грн. 58 коп., та стягнути всі понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи.

30.09.2019 року до суду від позивача ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив.

11.10.2019 року до суду від позивача ОСОБА_4 надійшла уточнена позовна заява у якій вказано, окрім іншого, що постановою про повернення виконавчого документу стягувану від 05.08.2019 року ВП №49993591 державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було повернуто виконавчий лист № 337/6148/15-ц. На час повернення виконавчого листа №337/6148/15- ц від 21.12.2015р. (тобто на 05.08.2019 р.) у відповідача існувала заборгованість у розмірі 9423грн.72коп, яка була зафіксована станом на 09.05.2018 р., так як строк нарахування заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015р. закінчився 09.05.2018р. у зв`язку з досягненням дитиною трьох років.

ОСОБА_5 не погодився з нарахованою заборгованістю у розмірі 9423грн.72коп, станом на 09.05.2018 р., і звернувся до державного виконавця з заявою про розрахунок його заборгованості за певний період часу (з жовтня 2016р. по серпень 2017р.), даний розрахунок було додано ОСОБА_5 до відзиву на її позов.

Нею було виявлено розбіжності у підрахунках, які були у неї раніше та у документі, який було видано державним виконавцем на вимогу ОСОБА_5 .

Для з`ясування фактичної заборгованості ОСОБА_5 за виконавчим листом № 337/6148/15-ц від 21.12.2015р. звернулася 24.09.2019р. до Хортицького ВДВС з заявою про перерахунок заборгованості по виконавчому листу № 337/6148/15-ц від 21.12.2015р.

При проведені перерахунку за її заявою державним виконавцем що виявлено допущені раніше помили у розрахунку заборгованості ОСОБА_5 у зв`язку з чим Хортицьким ВДВС було зроблено «рахунок заборгованості № 071028 від 03.10.2019 р. за виконавчим листом з 337/6148/15-ц від 21.12.2015р., та винесено Постанову про виправлення змилки у процесуальному документі від 09.10.2019р., згідно до якої у постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 05.08.2019р. було внесено виправлення, а саме: змінено суму заборгованості станом на 09.05.2018р. з 9423грн.72коп на 13916грн.04коп.

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Відповідно до довідки № 071028 від 03.10.2019 р. загальна заборгованість відповідача зі сплати аліментів за виконавчим листом (2337/6148/15-ц від 21.12.2015р., станом на 09 травня 2018 р. становить 13916,4 грн.

У зв`язку з тим, що виконавчий лист було видано до 09.05.2018р. до досягнення дитиною трирічного віку, вважає за необхідне стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 13916,4 грн., яка утворилася у боржника за виконавчим листом 337/6148/15-ц від 21.12.2015р. та залишилась непогашеною, з урахуванням індексу інфляції, а саме: згідно до розрахунку, заборгованість, з урахування індексу інфляції становить 15034,62грн., з яких індексація складає 1118,58 грн.

Згідно даних наданих державним виконавцем у довідці № 071028 від 03.10.2019 р. загальна заборгованість Відповідача по сплаті аліментів за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015р., станом на 09.05.2018 р. становить 13916,04 грн.Нею розраховується станом на 30.09.2019 р. (включно) сума пені за кожен день прострочення несплачених аліментів у розмірі пеня за прострочення сплати аліментів станом на

30.09.2019 р. (включно) становить 70832 грн. 44коп.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 337/6148/15-ц / розмірі 13916,04 грн.; індексацію, нараховану на заборгованість по сплаті аліментів за період з 19.05.2018 р. по 30.09.2019 р. (включно), у розмірі 1118 грн., 58 коп.; пеню на заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 70832 грн., 44 коп., нараховануза період з 19.05.2018 р. по 30.09.2019 р. (включно), в всього стягнути 85867 грн. 06 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року зустрічна позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про часткове звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, об`єднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів.

21.10.2019 року до суду від ОСОБА_5 надійшли заперечення на відповідь на відзив на первісний позов.

21.10.2019 року до суду від ОСОБА_5 надійшла уточнена зустрічна позовна заява у якій вказано, за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року, який видано Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з нього підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання, до досягнення дитиною 3 років.

Згідно довідки державного виконавця борг за вказаним вище виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року станом на 09.05.2018 року складає 9423 грн. 72 коп.

Зазначений борг утворився в період з 03.11.2015 року по 09.05.2018 року.

У відповідності до наданого представником позивачки разом із уточненим позовом, уточненого розрахунку боргу, виконаним державним виконавцем за № 071028 від 03.10.2019 року, загальний борг за аліментами дружині, станом на травень 2018 року збільшено до 13916,04 грн.

З доданих до зустрічного позову документів вбачається, що до 31.03.2017 року працював на підприємстві ПАТ «Запорізький завод феросплавів», але у 2016 році переніс важку операцію на хребті, 31.03.2017 року звільнився з роботи через погіршення стану здоров?я.

З квітня 2017 року по травень 2018 року у нього відсутнє джерело основного доходу від роботи. У період з 05 жовтня 2016 по 31 серпня 2017 року мав 3 групу інвалідності.

На час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дружини він мав таку можливість, була постійна робота, нормальний стан здоров?я, але очевидно, що зжовтня 2016 року(початок інвалідності) вже було важко сплачувати аліменти на дружини через необхідність витрачати кошти на своє лікування, а з 31.03.2017 року (звільнення з роботи), взагалі не міг сплачувати ці кошти.

Згідно вказаного вище розрахунку боргу, виконаним державним виконавцем за № 071028 від 03.10.2019 року, борг за аліментами дружині, станом на березень 2017 року (місяць коли втратив роботу) складав 3542,19 грн.

Загальний борг по травень 2018 року 13916,04 грн.

З квітня 2017 року по травень 2018 року відсутнє джерело основного доходу від роботи, той невеликий дохід у вигляді пенсії по інвалідності (1200 грн.), який отримував на протязі 5 місяців після звільнення з роботи в березні 2017 до зняття інвалідності у серпні 2017 року (квітень, травень, червень, липень, серпень) не свідчить про можливість сплачувати аліменти на дружину, з огляду на першочергову необхідність сплачувати аліменти на дитину та забезпечувати себе мінімальним прожитковим мінімумом.

Таким чином, так як з квітня 2017 року по травень 2018 року були фактично відсутні умови та підстави для того щоб надавати кошти на утримання Позивачки з його боку доцільно зменшення боргу за аліментами на утримання колишньої дружини з 13916,04 грн. до 3542,19 грн. (сума боргу станом на березень 2017 року), що прямо витікає з загального тлумачення ч.4 ст. 84 СК України та передбачено ч.2 ст. 197 СК України.

Просить суд зменшити борг за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року, який видано Хортицьким районним судом м. Запоріжжя з 13 916, 04 грн. до 3 542,19 грн. (суми боргу станом на березень 2017 року), стягнути всі понесені судові витрати у зв?язку із розглядом справи

23.10.2019 року до суду від ОСОБА_4 надійшов відзив на зустрічний позов.

30.10.2019 року до суду від ОСОБА_4 надійшли пояснення на відповідь на відзив.

04.11.2019 року до суду від ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

11.11.2019 року до суду від ОСОБА_4 надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов.

11.11.2019 року до суду від ОСОБА_4 надійшов відзив на уточнений зустрічний позов.

18.11.2019 року до суду від ОСОБА_5 надійшла уточнена зустрічна позовна заява, у якій вказано, окрім іншого, що борг щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_4 (як дружини до досягнення дитиною 3 років) за уточненим розрахунком державного виконавця № 071028 від 03.10.2019 року в розмірі 13916,04 грн. підлягає зменшенню на 5001,45 грн., тобто до 8914,59 грн. внаслідок неправильного розрахунку заборгованості державним виконавцем, та з 8914,59 грн. до 3542,19 грн. (сума боргу станом на березень 2017 року, як момент припинення можливості боржника сплачувати аліменти на утримання дружини, в розумінні ч.4 ст. 84 СК України).

25.11.2019 року до суду від ОСОБА_4 надійшов відзив на уточнений зустрічний позов від 14.11.2019 року.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року закрите підготовче провадження по справі.

27.11.2019 року, до суду від ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив на уточнений зустрічний позов.

09.12.2019 року до суду, від ОСОБА_4 , надійшли заперечення до відповіді на відзив на уточнений зустрічний позов від 14.11.2019 року.

Ухвалою суду від 16.01.2020 року, в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, по справі залучено Хортицький відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

13.07.2020 року до суду від ОСОБА_5 надійшла уточнена позовна заява про часткове звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, у якій просить суд зменшити борг за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року, який видано Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, з 8914,59 грн. до 3542,19 грн. (сума боргу станом на березень 2017 року, як момент припинення можливості боржника сплачувати аліменти на утримання дружини, в розумінні ч. 4 ст. 84 СК України); зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів, враховуючи підстави, передбачені ч.2 ст. 196 СК України, а саме зменшити пеню вдвічі, тобто на 50% (арифметично до 1771,1 грн., у разі задоволення першої вимоги цього зустрічного позову); стягнути всі понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року, судом прийнято відмову позивача ОСОБА_4 від частини позовних вимог у вигляді стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом(№337/6148/15-ц) на суму 4492,32 грн., індексації на заборгованість на суму 268,82 грн., пені на заборгованість по сплаті аліментів на суму 28047,48 грн., та провадження у цій частині закрито.

Залишено до розгляду позовні вимоги ОСОБА_4 у вигляді стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом(№337/6148/15-ц) у розмірі 9423,72 грн., індексації на заборгованість у розмірі 849,76 грн., пеню на заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 42784,96 грн.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року, судом прийнято відмову ОСОБА_5 від частини позовних вимог у вигляді зменшення боргу за виконавчим листом(№337/6148/15-ц від 21.12.2015 року) з 13916,04 грн. до 8914,59 грн., та провадження у цій частині закрито.

Залишено до розгляду позовні вимоги ОСОБА_5 у вигляді зменшення боргу за виконавчим листом(№337/6148/15-ц від 21.12.2015 року) з 8914,59 грн. до 3542,19 грн.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у текстах позовів, заперечувала проти зустрічних позовних вимог з мотивів викладених у відзивах, запереченнях. Також пояснила, відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, за рішенням суду. З 2018 року стягнення було припинено, а виконавче провадження закрите, заборгованість не сплачена. Відповідач скривав від державного виконавця, що отримує пенсію, підстав для зменшення розміру заборгованості немає.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, та просив задовольнити свої зустрічні позовні вимоги, які викладені у уточненому зустрічному позові від 14.11.2019 року, з мотивів викладених у зустрічних позовах, відзивах, відповідях на відзиви.

Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що 13.07.2017 року прийняла до роботи виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, 04.07.2018 року виконавче провадження було закрите, потім 05.08.2018 року постанова про закриття виконавчого провадження була скасована, повторно закрите 05.08.2019 року, потім 02.04.2020 року постанова про закриття виконавчого провадження була скасована, а 05.05.2020 року виконавче провадження завершене. В черговий раз виконавче провадження відновлено 05.10.2020 року, але позивачка оригінал виконавчого листа не надала, хоча постанову про відновлення виконавчого провадження отримала. Також пояснила, що ВДВС на даний час не має права проводити стягнення у зв`язку з відсутністю самого виконавчого листа.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2013 року(т.1, а.с.11), який розірвано заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2016 року, та позивачу повернуто дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 »(т.1, а.с.7).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2015 року, з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 03.11.2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1, а.с.9).

Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, на виконання судового рішення, 21.12.2015 року було видано виконавчий лист(т.1, а.с.13).

06.01.2016 року державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження(т.1, а.с.14).

23.11.2016 року постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області,за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року звернено стягнення на пенсію ОСОБА_5 (т.1, а.с.51).

04.07.2017 року постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області,виконавчий лист переданий на виконання за місцем проживання боржника у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 звільнився з ПАТ «Запорізький завод феросплавів»(т.1, а.с.15).

Відповідно до довідки Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області від 06.06.2018 року, заборгованість за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_9 на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з 03.11.2015 року і до 09.05.2018 року, станом на 04.05.2018 року становить 9423,72 грн.(т.1, а.с.16).

05.08.2019 року постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області,виконавчий лист №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року, повернуто стягувачу(т.1, а.с.17).

Відповідно до довідки Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області від 23.08.2019 року, заборгованість за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_9 на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з 03.11.2015 року і до 09.05.2018 року, за період з жовтня 2016 року по серпень 2017 року становить 5545,14 грн.(т.1, а.с.37, 38).

Відповідно до розрахунку Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області від 03.10.2019 року, заборгованість за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_9 на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з 03.11.2015 року і до 09.05.2018 року, станом на 09.05.2018 року становить 13916,04 грн.(т.1, а.с.63Б).

Відповідно до розрахунку Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області від 03.10.2019 року, заборгованість за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_9 на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з 03.11.2015 року і до 09.05.2018 року, за період з жовтня 2016 року по серпень 2017 року становить 4264,05 грн.(т.1, а.с.95).

Відповідно до розрахунку Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції України у Запорізькій області від 15.04.2020 року, заборгованість за виконавчим листом №337/6148/15-ц від 21.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_9 на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з 03.11.2015 року і до 09.05.2018 року, станом на 09.05.2018 року становить 8914,59 грн.(т.1, а.с.100).

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_5 , 31.03.2017 року його було звільнено з ПАТ «Запорізький завод феросплавів», за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України(т.1, а.с.40).

Згідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , копії довідки до акту огляду МСЕК від 25.08.2016 року, ОСОБА_5 встановлена 3 група інвалідності за загальним захворюванням(т.1, а.с.41, 42).

Згідно до виписки із медичної карти № 9466, ОСОБА_5 з 23.05.2016 року по 06.06.2016 року проходив стаціонарне лікування, операція(т.1, а.с.43).

Відповідно до довідки Правобережного об`єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя, ОСОБА_5 з серпня 2016 року по серпень 2017 року, отримував пенсію по інвалідності(т.1, а.с.130).

Відповідно до довідки про доходи від 13.11.2019 року, ОСОБА_5 у вересні, жовтні 2019 року, отримував заробітну плату у ТОВ «Персонал-Про»(т.1, а.с.149).

Що стосується вимоги позивачки про стягнення заборгованості по аліментам суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання позивача відбувалося за рішенням суду.

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржуються.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, обчисленої згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорював ні стягувач ні боржник у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст. 194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог відсутні.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною в ухвалі ВСС України від 30.10.2013 року, у справі №6-2177св13, а також у справі 6-850св17.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент розгляду справи, виконавче провадження відновлене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам, та індексації.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Проте, вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, суд звертає увагу на наступне.

Виходячи із системного аналізу Глави 15 і Глави 22 СК України(«Обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів»), зокрема статті 274 СК України, норми положень Глави 15 СК України до правовідносин, що врегульовані нормами інших глав СК України, можуть застосовуватися лише у випадку прямого на це посилання.

Іншим прикладом може бути те, що сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК України також на правовідносини, визначені главою 16 СК України, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.

Так, стаття 201 СК України містить пряму вказівку на те, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК України на правовідносини, визначені главою 17 СК України, якими встановлено обов`язки повнолітніх дочки, сина утримувати батьків.

В свою чергу, Глава 9 СК України «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК України, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються.

Аналогічний підхід щодо дії статті 196 СК України висловив і Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18). Зокрема касаційна інстанція наголосила на тому, що вимоги статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання батьків.

Крім того Верховний Суд звернув увагу на неможливості застосування аналогії закону «розширивши» дію статті 196 СК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що платника аліментів може бути звільнено за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо він доведе суду наявність у нього тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. При цьому вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання проте, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Вочевидь звільнення від сплати заборгованості по аліментам повинно мати місце лише у виключних випадках.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

ОСОБА_5 не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано доказів про його тяжку хворобу, які б могли слугувати достатньою підставою для звільнення позивача від заборгованості за аліментами.

ОСОБА_5 посилається на те, що з 05 жовтня 2016 року по 31 серпня 2017 року він мав хворобу, внаслідок якої отримав 3 групу інвалідності. До 31.03.2017 року він працював на підприємстві ПАТ «Запорізький завод феросплавів». Після звільнення з підприємства в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, його матеріальний стан погіршився, що призвело до виникнення заборгованості по аліментам.

При цьому ним не заперечується, що йому було відомо про ухвалення рішення про стягнення на користь ОСОБА_8 аліментів на її утримання.

Встановлення ОСОБА_5 3 групи інвалідності, за якою він залишається працездатним, не є належним доказом захворювання на тяжку хворобу, та підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України.

Посилання на відсутність джерела основного доходу є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він добровільно обирає або на яку вільно погоджується.

Отже, ОСОБА_5 самостійно, на власний розсуд обрав професію та погодився на заробітну плату певного розміру, а отже вважає її достатньою задля забезпечення і не тільки себе.

ОСОБА_5 не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано доказів про його тяжку хворобу, яка не дає можливості йому працювати, які б могли слугувати достатньою підставою для звільнення позивача від заборгованості за аліментами.

Враховуючи те, що сторонам відмовлено у задоволенні позовних вимог, то і відповідно правових підстав, для стягнення судових витрат, немає.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 263, 264, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволені вимог первісного позову ОСОБА_4 , про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом(№337/6148/15-ц) у розмірі 9423,72 грн., індексації на заборгованість за період з 09.05.2018 року по 30.09.2019 року у розмірі 849,76 грн., пеню на заборгованість по сплаті аліментів за період з 09.05.2018 року по 30.09.2019 року у розмірі 42784,96 грн., витрат на правову допомогу відмовити.

В задоволені вимог зустрічного позову ОСОБА_5 , про зменшення боргу за виконавчим листом(№337/6148/15-ц від 21.12.2015 року) з 8914,59 грн. до 3542,19 грн., стягнення судових витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21.12.2020 року.

Суддя: