У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 Справа №607/8584/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря судового засідання Бігун О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» про розірвання договору та стягнення пені в порядку захисту прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» про розірвання договору №277/02/12-Ті від 18 лютого 2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» та ОСОБА_1 , щодо завершення будівництва двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» пені за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 2 513 348,46 грн.

Ухвалою судді від 05 травня 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

11 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог у якій просить: визнати за нею майнові права на незавершену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 оплаченою вартістю 240 967 грн.; скасувати реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою АДРЕСА_2 .

При зверненні до суду із заявою про збільшення позовних вимог позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 409,70 грн., що вбачається з квитанції №2 від 11 серпня 2020 року.

Відповідно до заяви представника позивача ОСОБА_2 отриманої та зареєстрованої судом 23 грудня 2020 року, остання просить повернули зайво сплачений за подання заяви про збільшення позовних вимог від 11 серпня 2020 року судовий збір.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася ч.1, 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами на підставі надання позивачу послуг з будівництва житла, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушеннями їх прав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Разом з тим, від часу прийняття Закону України «Про судовий збір» до нього неодноразово вносилися зміни.

Внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон №484-VIII) суттєво підвищено ставки судового збору, а також одночасно значно скорочено перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору. Відповідно викладено в новій редакції і статті 4, 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, Закон №484-VIII є спеціальним законом у питаннях звільнення від сплати судового збору. Стаття п`ята цього Закону передбачала безумовне звільнення від сплати судового збору споживачів, але внаслідок викладення статті 5 цього Закону в новій редакції згідно із Законом №484-VIII споживачі на сьогодні відсутні в переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

Поряд з цим, зміни до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, не внесено.

При цьому частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним законом саме в цій сфері захисту прав споживачів, звільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову на захист своїх порушених прав.

Застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов`язково слід у системному зв`язку з нормами статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», тобто враховуючи характеристику об`єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Статті 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначають, що об`єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об`єкта справляння судового збору.

Аналіз норми частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв`язку з положеннями статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», зокрема статті п`ятої зазначеного закону в редакції Закону №484-VIII, приводить до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв`язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону, звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної ради України, 2006., №7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «Судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Правова позиція про звільнення позивачів від сплати судового збору висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц та за приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинна враховуватися судом.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону, суд приходить до висновку, що позивачу слід повернути сплачений судовий збір у розмірі 2 409,70 грн. згідно квитанції №2 від 11 серпня 2020 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.260, 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ловчук Марії Василівни про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДОВА-ЗАХІД» про розірвання договору та стягнення пені в порядку захисту прав споживачів - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2 409 (дві тисячі чотириста дев`ять) грн. 70 коп., сплачений згідно квитанції №2 від 11 серпня 2020 року на рахунок отримувача: UA0019751, банк отримувача: Казначейство України, отримувач: УК у м. Тернополі/м. Тернопіль/22030101, код отримувача: 37977726.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 грудня 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак