Справа № 483/878/20
Провадження № 2/483/479/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шилінскас О.В.,

позивачки ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Шкодіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Очакові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - управління у справах дітей Очаківської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є бабусею неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до свідоцтв про народження батьками дітей є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відповідачі зовсім не займаються вихованням дітей, нехтують своїми батьківськими обов`язками, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкуються з дітьми взагалі, не дбають про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей. Тільки позивачка забезпечує дітей усім необхідним харчуванням, доглядом, лікуванням. Батько дітей ОСОБА_3 пішов з сім`ї декілька років тому, після чого ніколи не з`являвся, дітьми не цікавився, будь-кий зв`язок з ним втрачено. Мати - ОСОБА_2 зловживає спритними напоями, може по декілька днів не з`являлася вдома. За свою поведінку притягалася до адміністративної відповідальності. Батьки самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Посилаючись на викладене, позивачка просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому позивачка позовні вимоги уточнила та просила призначити її опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засідання позов не визнала, вказала, що діти проживають з нею і вона за ними доглядає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за останнім відомим місцем проживання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Представник третьої особи - управління у справах дітей Очаківської міської ради Шкодіна О.С. заперечила проти позову, вказала, що Очаківська міська рада вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 . Мати сама не бажає, щоб її позбавляли батьківських прав, доглядає за дітьми, отримує на них допомогу. Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей, було видно, що діти доглянуті. Щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , то його думку встановити неможливо у зв`язку з відсутністю інформації про його місце знаходження та проживання.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки ОСОБА_2 , представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.5,6,7,8).

З листа директора Очаківської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради № 103 від 23 квітня 2020 року вбачається, що у закладі навчаються ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Батько дітей в закладі не з`являвся, з вчителями та вихователями не спілкувався. Їх мати ОСОБА_2 відвідує дітей, присутня на загальношкільних заходах, спілкується з вчителями, класними керівниками, цікавиться успішністю дітей. Їх бабуся ОСОБА_1 так само приймає участь у шкільному житті дітей. ( а.с.9).

Згідно висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Очаківської міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її чотирьох дітей та ОСОБА_3 відносно трьох дітей та відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 опіки/піклування над дітьми.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Аналізом досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що будь-яких належних доказів на підтвердження того факту, що відповідачка ОСОБА_2 умисно не виконує свій батьківський обов`язок по вихованню неповнолітніх дітей, тобто свідомо ухиляється від її виховання, судом не здобуто.

Як підтвердила сама відповідачка, вона любить дітей, вони проживають з нею, а тому в даному випадку, на думку суду, відсутні підстави для висновку про свідоме нехтування нею своїми обов`язками по вихованню дітей, що виключає можливість позбавлення її батьківських прав згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , слід відмовити.

Тим більше, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися необхідним у демократичному суспільстві.

Що стосується вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З огляду на викладене, позивачка є неналежним позивачем щодо вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 .

Щодо заявлених вимог позивача про призначення її опікуном суд виходить з наступного.

Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню, то відповідно не підлягає задоволенню вимога позивачки про призначення її опікуном неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Звертаючись з позовом до суду, позивачка надала клопотання про звільнення її від слати судового збору посилаючись на те, що вона отримує низьку пенсію та є інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: "Про судовий збір" особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи, що позивачка не підпадає під дію вказаного пункту Закону, позов задоволенню не підлягає, відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 258, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - управління у справах дітей Очаківської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійки.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

Головуючий