Справа №428/9689/20
Провадження №2-в/428/12/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкова Ж.І.,

за участю секретаря Голуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про відновлення повністю або частково втраченого судового провадження у цивільній справі №428/2923/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій, -

встановив:

Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №428/2923/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій, закінченої ухваленням рішення 27.01.2014 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, про що 18.11.2020 року було постановлено відповідну ухвалу.

Необхідність відновлення втраченого судового провадження вмотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк, третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про зобов`язання надати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження - справа №428/6107/19, яку неможливо розглянути без вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження по справі №428/2923/13-ц.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд питання відновлення втраченого судового провадження за його відсутності.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ» Селіхова Г.А. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд питання відновлення втраченого судового провадження за її відсутності.

Третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні, хоча була належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи.

Враховуючи, що третя особа була належним чином повідомлена про місце, день і час судового розгляду справи, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, діючи відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з вимогами ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно з довідкою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.12.2020 року цивільна справа №428/2923/13-ц була надіслана 15.04.2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через відділення Укрпошти м. Луганськ та на теперішній час до Сєвєродонецького міського суду Луганської області не поверталася.

Загальновідомим є той факт, що м. Луганськ на теперішній час знаходиться на території тимчасово не підконтрольній українській владі, що дає підстави вважати втраченим судове провадження у цивільній справі №428/2923-13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій.

Аналогічна позиція викладена в Узагальненні практики розгляду судами деяких питань, пов`язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території в зоні АТО, де зазначено, що суд, у провадженні якого знаходиться справа, матеріали якої просить відновити заявник, знаходяться на такій території і матеріали цієї справи не було передано згідно з визначеною Законом №1632-VІІ та розпорядженнями ВССУ підсудністю, факт втрати судового провадження не потребує доведення заявником.

З матеріалів справи встановлено, що 04.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій, що підтверджується відбитком штампу Сєвєродонецького міського суду Луганської області на копії позовної заяви, наданої позивачем ОСОБА_1

27.01.2014 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області розглянуто цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій, та ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

На вказане рішення суду подано 04.02.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями, вказаними на копії апеляційної скарги, наданої позивачем.

25.02.2014 року ухвалою Апеляційного суду Луганської області відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області залишено без змін.

20.03.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі №428/2923/13-ц за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.01.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 25.02.2014 року, а також витребувано з Сєвєродонецького міського суду Луганської області вказану цивільну справу.

22.05.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.01.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 25.02.2014 року.

Також зазначені обставини підтверджуються копією роздруківки обліково-статистичної картки на цивільну справу №428/2923/13-ц із автоматизованого документообігу суду комп`ютерної програми «Д-3».

Частиною 1 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах містяться копії позовної заяви, апеляційної і касаційної скарг ОСОБА_1 , копія рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.01.2014 року, копія ухвали Апеляційного суду Луганської області від 25.02.2014 року та копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.03.2014 року і від 22.05.2014 року по справі №428/2923/13-ц, що є достатнім для відновлення втраченого провадження по вказаній цивільній справі, яке було ініційоване Сєвєродонецьким міським судом Луганської області під час розгляду цивільної справи №428/6107/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» м. Сєвєродонецьк, третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про зобов`язання надати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

При цьому суд, вирішуючи питання про обсяг відновлення втраченого судового провадження, вважає, що для розгляду цивільної справи №428/6107/19 достатнім буде відновити судове провадження в частині втрачених позовної заяви, апеляційної і касаційної скарги ОСОБА_1 , рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.01.2014 року, ухвали Апеляційного суду Луганської області та ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.03.2014 року і від 22.05.2014 року по цивільній справі №428/2923/13-ц.

Керуючись ст.ст. 258, 260-261, 353-354, 488-495, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВив:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №428/2923/13-ц за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій в частині позовної заяви, апеляційної і касаційної скарги ОСОБА_1 , рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.01.2014 року та ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.03.2014 року і від 22.05.2014 року:

1.

« В Северодонецкий городской суд

Истец: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

прож.

АДРЕСА_1

тел. НОМЕР_1

Ответчик: Частное акционерное общество

«Северодонецкое объединение АЗОТ»

93403, г. Северодонецк, ул. Пивоварова 5,

Тел. 6-93-39

Третье лицо: Управление пенсионного фонда Украины в

г. Северодонецке, Луганской обл.

93404, г.Северодонецк, ул. Шевченка 9,

Тел. 4-12-54

ИСКОВОЕ ЗАЯВЛЕНИЕ

О признании действий противоправными о понуждении к совершению определенных действий

Я, ОСОБА_2 явлюсь участником ликвидации аварии на Чернобыльской АЭС в период с 22.08.1987 по 20.10.1987 года. В это время я являлся работником СПО «АЗОТ», г.Северодонецка и был направлен на ликвидацию по предписанию Военного комиссариата г. Северодонецка в ВЧ НОМЕР_2 .

В результате участия в ликвидации аварии на ЧАЭС я стал инвалидом второй группы, инвалидность установлена с 29.01.2008 года.

В соответствии со ст.46 Конституции Украины граждане имеют право на социальную защиту, которая включает право на обеспечение их в случае полной, частичной или временной утраты трудоспособности по независящим от них обстоятельствам и в других случаях предусмотренных законом.

Основные положения по реализации конституционного права граждан, которые пострадали в результате Чернобыльской катастрофы, по охране их жизни и здоровья, а так же создает единый порядок определения категорий зон радиоактивно загрязненных территорий, условий проживания и трудовой деятельности на них, социальной защиты пострадавшего населения, определены Законом Украины «О статусе и социальной защите граждан, пострадавших в следствии Чернобыльской катастрофы».

В соответствии со ст. 70 этого Закона граждане, которые пострадали в следствии Чернобыльской катастрофы, имеют право защищать в соответствующих государственных, судебных органах свои законные интересы.

При установлении инвалидности мне была назначена пенсия. Согласно п. 4 ст. 15 Закона Украины «О статусе и социальной защите граждан, пострадавших в следствии Чернобыльской катастрофы» справку о заработке в период 1986-1990 гг. в зоне ЧАЭС для назначения пенсии предоставляют предприятия по основному месту работы.

Начисление пенсии отнесено к компетенции Пенсионного фонда Украины и проводится на основании надлежаще оформленных документов.

Начисление мне пенсии производилось в соответствии с п. 1, действовавшего на то время Постановления ЦК КПСС, Президиума верховного совета СССР, совета Министров СССР, ВЦСПС №524-156 от 7.05.1986 года, п.п. 1, 4 постановления Совета министров СССР и ВЦСПС №665-195 от 05.06.1986 года и п. 1 Постановления Совета министров УССР и Украинского республиканского Совета профессиональных союзов №207-7 от 10.06.1986 года.

Пунктом 1 Постановления ЦК КПСС, Президиума верховного совета СССР, совета Министров СССР, ВЦСПС от 07.05.1986 года №524-156 «Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий и организаций зоны ЧАЭС» предусмотрено повышение тарифных ставок (должностных окладов) работников предприятий и организаций, непосредственно занятых на работах по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС, до 100%.

На основании вышеперечисленных нормативно-правовых актов мне были выданы ЗАО «Северодонецким объединением АЗОТ» справки №№300, 301, 302 от 25.08.2008 года об оплате по повышенным тарифным ставкам с указанием данных о зоне опасности (1-я, 2-я зоны) и дневной тарифной ставке при 6-ти часовом рабочем дне - 10 руб. 20 коп., то есть, при подсчете относительно начисления заработной платы, в отношении меня, за время моего пребывания в зоне ликвидации аварии на ЧАЭС применено законодательство, нормы которого предусматривали особенности оплаты труда военнообязанных запаса, призванных на военные сборы, которые в 1986-90 гг. выполняли работы в зоне отчуждения, связанные с ликвидацией последствий аварии на ЧАЭС и предотвращению загрязнения окружающей среды.

Вышеуказанную пенсию я получал по март 2012 года.

С марта 2012 года, по неизвестным мне причинам размер пенсии, выплачиваемой мне был уменьшен в 2 раза. В связи с данными обстоятельствами я обратился с письменным заявлением в Управление пенсионного фона в г. Северодонецке и ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» о предоставлении мне разъяснений. На что Управление пенсионного фонда в г. Северодонецке дало мне письменный ответ от 21.01.13 №777/02-14/1, в котором указано, что перерасчет пенсии произошел в связи с тем что, ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» 15.03.12 года направило в Управление пенсионного фонда в г. Северодонецке справки №№277, 278, 280 об оплате по повышенным тарифным ставкам за время работы в зоне отчуждения, в которых были указаны данные не соответствующие данным указанным в предыдущих справках (№№300,301,302), выданных ранее, а именно не совпадало количество дней, фактически отработанных мною в зоне отчуждения, а так же дневная тарифная ставка при 6-ти часовом рабочем дне, размер которой ранее составлял 10 руб. 20 коп., была заменена на дневную часовую тарифную ставку в размере 5 руб. 10 коп.

В свою очередь ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» предоставило мне письменный ответ №03-уб-7/658 от 5.04.12 года, в котором сообщило, что двойной тариф дневной ставки оплаты труда по повышенным до 100% тарифным ставкам якобы применялся для работников предприятий и организаций зоны ЧАЭС, а поскольку я был лишь призванным для ликвидации последствий аварии на ЧАЭС, то оплата установлена только с учетом кратности и сохранения среднего заработка по основному месту работы. При этом, ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» сослалось на Постановление ЦК КПСС, Президиума Верховного совета СССР, совета Министров СССР, ВЦСПС №524-156 от 07.05.86 г.

На самом же деле в вышеуказанном Постановлении в п. 1 (с изменениями внесенными в соответствии с Постановлением Совета министров СССР, ВЦСПС от 5.06.1986 №665-195) указано, что оплата работников непосредственно занятых на работах по устранению последствий аварии на ЧАЭС по повышенным до 100% тарифным ставкам распространена на работников предприятий, организации и учреждений, независимо от ведомственной подчиненности (включая лиц, временно переведенных и командированных), а так же военнослужащих и военных строителей, направленных в порядке перевода для выполнения работ, связанных с ликвидацией последствий аварии на ЧАЭС и предотвращением загрязнения окружающей среды

В соответствии со ст.3 Закона Украины «О правопреемстве Украины» законы и другие нормативно-правовые акты соответствующих учреждений СССР действуют на территории Украины, поскольку они не противоречат законам Украины, принятым после провозглашения независимости Украины.

Порядок и условия оплаты труда для лиц, которые принимали участие в ликвидации аварии на ЧАЭС, кроме перечисленных выше, другими нормативными актами не предусмотрены, поэтому они являются действующими на сегодняшний день.

Таким образом, считаю действия по предоставлению справок №№277, 278, 280 (без даты) ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» незаконными, необоснованными, умышленно искажающими фактические данные о моем участии в ликвидации последствии аварии, непосредственно на территории Чернобыльской АЭС. В связи с вышеизложенным прошу суд назначить судебно-економическую экспертизу относительно проведенного ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» расчета заработной платы для назначения пенсии, так как он явно не соответствует нормам действующего законодательства.

В связи с тем, что на мои неоднократные обращения с требованием о восстановлении нарушенного права ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» фактически ответило отказом, что следует из ответа №03уб-7/658 от 05.04.2012 года, я вынужден обратиться с данным иском в суд.

Так как, в соответствии со ст. 15 Гражданского кодекса Украины я имею право на защиту своего гражданского права в случае его нарушения.

И в соответствии со ст. 16 Гражданского кодекса Украины я имею право обратиться в суд за защитой своего личного неимущественного или имущественного права и интереса. А так же в соответствии с п.п. 1, 3, 4 данной статьи прошу суд признать за мной право на получение объективных, соответствующих фактическим обстоятельствам дела документов (справок об оплате труда по повышенным тарифным ставкам для лиц, принимавших участие в ликвидации последствий аварии на ЧАЭС и предотвращению загрязнения окружающей среды), одновременно пресечь действия ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ», нарушающих мое право, обязав последнее восстановить положение, существовавшее до нарушения, то есть предоставить в Управление пенсионного фонда в г.Северодонецке справки об оплате труда по повышенным тарифным ставкам для лиц, принимавших участие в ликвидации последствий аварии на ЧАЭС и предотвращению загрязнения окружающей среды, отображающие реальные фактические данные о моем участии в ликвидации последствий аварии на ЧАЭС, с указанием повышенной до 100 % дневной тарифной ставки, в размере 10 руб. 20 коп.

На основании изложенного и руководствуясь ст.ст. 3, 15, 118, 119, 120 ГПК Украины, ст. 46 Конституции Украины, ст. 70 Закона Украины «О статусе и социальной защите граждан, пострадавших в следствии Чернобыльской катастрофы», ст. 15 Закона Украины «О статусе и социальной защите граждан, пострадавших в следствии Чернобыльской катастрофы», п. 1 Постановления ЦК КПСС, Президиума верховного совета СССР, совета Министров СССР, ВЦСПС №524-156 от 7.05.1986 года, пл. 1, 4 Постановления Совета министров СССР и ВЦСПС №665-195 от 05.06.1986 года и п. 1 Постановления Совета министров УССР и Украинского республиканского Совета профессиональных союзов №207-7 от 10.06.1986 года,

ст.ст. 15, 16 Гражданского кодекса Украины

П Р О Ш У:

1. Обязать ответчика - Частное акционерное общество «Северодонецкое объединение АЗОТ» предоставить в Управление пенсионного фонда в г.Северодонецке Луганской области справки об оплате труда по повышенным тарифным ставкам для лиц, принимавших участие в ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращению загрязнения окружающей среды, отображающие реальные фактические данные о моем участии в ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС, с указанием повышенной до 100% дневной тарифной ставки, в размере 10 руб. 20 коп.;

2. Освободить меня от уплаты гос. пошлины, так как я являюсь инвалидом второй группы.

ПРИЛАГАЮ:

1. Две копии искового заявления;

2. Копию паспорта и идентификационного кода;

3. Копию пенсионного удостоверения;

4. Копия ответа ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» от 05.04.12 г.;

5. Копию ответа Управления пенсионного фонда в г.Северодонецке от 21.01.13 г.;

6. Копии Постановления ЦК КПСС, Президиума, верховного совета СССР, совета Министров СССР, ВЦСПС №524-156 от 7.05.1986 года, Постановления Совета министров СССР и ВЦСПС №665-195 от 05.06.1986 года, Постановления Совета министров УССР и Украинского республиканского Совета профессиональных союзов №207-7 от 10.06.1986 года.

7. Копия Приказа ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» №72 от 23.01.12г.;

8. Копии справок №№ 300, 301, 302 от 25.02.2008 г.;

9. Копии справок №№ 277, 278, 280 б/д.

04.04.2013 г. подпись ОСОБА_2 »;

2.

« В апелляционный суд Луганской обл.

ОСОБА_2

10.11.1954 г. рождения

проживающего: АДРЕСА_2 , кв158

тел. НОМЕР_1

Ответчик: Частное акционерное общество

«Северодонецкое объединение АЗОТ»

93403, г Северодонецк, ул. Пивоварова 5,

тел. 6-93-39

Третье лицо: Управление пенсионного фонда Украины

в г. Северодонецке, Луганской обл.

93404, г. Северодонецк, Луганской обл.,

ул.Шевченко 9, тел. 4-12-54

АПЕЛЛЯЦИОННАЯ ЖАЛОБА

О признании действий противоправными и о понуждении

к совершению определенных действий.

Я, ОСОБА_2 , являюсь участником ликвидации аварии на Чернобыльской АЭС в период с 22.08.1987 по 20.10.1987 года, обратился 08.04.2013 г. ч Северодонецкий городской суд с исковым заявлением о признании действий ЧАО «Северодонецкое объединение Азот» противоправными и понуждающими к совершению определенных действий.

Решение суда принятое 27.01.2014 года. - Исковое заявление ОСОБА_2 к ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ», третье лицо Управление Пенсионного фонда Украины в г. Северодонецке Луганской обл., о признании действий противоправными и понуждающими к совершению определенных действий, оставить без удовлетворения,

С данным решением суда не согласен по следующим основаниям: При выдаче справок № 300-302 руководителем, предприятия было использовано. Постановление ЦК КПСС, СМ-СССР и ВЦСПС № 524-156 от 07.05.1986 г.где пункт №1 давал право руководителю предприятия производить оплату труда работников, непосредственно занятых, на работах по устранению последствий аварии, на ЧАЭС по повышенным до 100% тарифным ставкам.

Конкретные размеры повышения указанных ставок устанавливаются с учетом сложности выполняемых работ. Тарифная ставка при 6-ти часовом рабочем дне составляла 5руб. 10 коп. В моем конкретном случае тарифная ставка была повыше руководителем предприятия на 100 % т.е. максимально. С учетом данного повышении и были выданы справки № 300-302, где обозначена двойная тарифная ставка. Обращаю Ваше внимание на то, что справки № 300-302 находились в моем пенсионном деле с февраля 2008 года. При вступлении в действие с 01.01.2012 г. Постановления КМ Украины № 1210 от 23.11.2011 г., на основании этих справок мне была начислена и выплачивалась пенсия без всяких замечаний до марта 2012 г,

С марта 2012 г., по неизвестным мне причинам размер выплачиваемой пенсии был существенно уменьшен.

В связи с данными обстоятельствами я обратился с письменным заявление Управление Пенсионного фонда в г.Северодонецке и в ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» о предоставлении мне разъяснений. На что Управление Пенсионного фонда в г.Северодонецке дало мне письменный ответ от 21.02.2013г. № 777/02-14/1, в котором указано, что перерасчет произошел в связи с тем что, ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» 15.03.12 года направило в Управление Пенсионного фонда в г, Северодонецке справки №№ 277,278,280 об оплате по повышенным тарифным ставкам, за время работы в зоне отчуждения, в которых были указаны данные ее соответствующие данным указанным в предыдущих справках ( №№300-302), выданных ранее, а именно не. совладал о количество дней, фактически отработанных мною в зоне отчуждения, а также дневная тарифная ставка при 6-и часовом рабочем дне, размер которой ранее составлял 10 руб.20 коп, была заменена часовую тарифную ставку в размере 5 руб. 10 коп.

В судебном заседании представители ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» объяснили, что при выдаче справок №№ 277,278,280 предприятием были учтем Положения ЦК КПСС, Президиума ВС СССР и ВЦСПС от 07.05.1986 года №526-124, распоряжение СМ СССР № 964 от 17.05.1986 года и разъяснения Госкомтруда и УкрСовПроф № 05/2-25-2, № 03-51-8 от 08.0.1987 г. (копия выдержки разъяснения прилагается). Соглано этих нормативных актов ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» выдало справки с учетом кратности соответственно зон опасности с применением одинарной тарифной ставки.

Обращаю Ваше внимание, что при выдаче справок №№ 300-302 в 2008 году руководитель предприятия использовал свое право на конкретный размер повышение указанных тарифов, повысив тарифную ставку на 100 % , т.е. максимально, Считаю, что я правильно получал пенсию в том размере который мне был назначен с 01.01.20: 1 года согласно Постановлению КМ Украины № 1210 от 23.11.2011 г.

С учетом того, что Закон обратной силы не имеет, считаю, что выдача справок №№ 277,278,280 была умышленно сфальсифицирована, чтобы найти хоть какое-то подобие якобы законного уменьшения начисления пенсии.

Также обращаю Ваше внимание, что разъяснение Госкомтруда и УкрСовПрофа на которое ссылается ответчик не является нормативно-правовым актом, а значит справки №№277,278;280 являются недействительными.

Таким образом считаю действия по предоставлению справок №№277,278,280 (без даты) ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» незаконными, необоснованными, умышленно искажающие фактические данные о моем участии в ликвидации аварии непосредственно на территории Чернобыльской АЭС.

Суд принимая решение об отказе мне в иске не принял мер к установлению истины, в частности необоснованно отказал мне в назначении судебно-экономической экпертизы, которая могла бы дать ответ на разрешаемый судом возникший спор между мной и ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ»,

На основании изложенного и руководствуясь ст.ст. 15, 70 Закона Украины «О статусе и социальной защите граждан, пострадавших в следствии Чернобыльской катастрофы « , п. 1 Постановления ЦК КПСС, Президиума ВС СССР, совета Министров СССР и ВЦСПС № 524-156 от 07.05.1986 г. и пп1,4 Постановления СМ СССР, ВЦСПС 665-195 от 05.06.1986 г. и п.1 Постановления СМ УССР и Украинского республиканского Совета профсоюзов № 207-7 от 10.06.1986 г, ст.ст.292,294,307,309 ГПК Украины.

П Р О Ш У:

1. Отменить решение Северодонецкого городского суда от 27.01.2014 года.где мое исковое заявление « О признании действий ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» противоправными и понуждению к совершению определенных действий оставлено без удовлетворения.

и принять» новое решение коим обязать ответчика выдать с учетом приказа №606 от 11.07.2003 г.Северодонецкого государственного производственного предприятия «Объединение Азот», а также архивной справки отраслевого государственного архива МО Украины от 13.12.2013 г № 28508 - ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» предоставить в Управление Пенсионного фонда в г.Северодонецке Луганской области справки об оплате труда по повышенным тарифным ставкам для лиц принимавших участие в ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращения загрязнения окружающей среды отображающие реальные фактические данные о моем участии в ликвидации последствий аварий на Чернобыльской АЭС, с указанием повышенной до 100 % дневной тарифной ставки в размере 10 руб.20 коп.

2. Освободить меня от уплаты госпошлины,т.к. я являюсь инвалидом 2 группы.

ПРИЛАГАЮ:

1. Копия выдержки из разъяснений Госкомтруда УССР и УкрСовПрофа.

2. Копия Поставновления Волновахского районного суда Донецкой области

3. Копия Постановления районного суда Сумской области

4. Копия Постановления Донецкого Окружного Административного суда

04.02.2014 г.

подпись ОСОБА_3 »;

3.

« В высший специализированный суд Украины по рассмотрению гражданских и криминальных дел

ОСОБА_2 проживающего: АДРЕСА_1 тел. НОМЕР_1

Ответчик:: Частное акционерное общество

«Северодонецкое объединение АЗОТ»,

93403, г.Северодонецк, ул.Пивоварова,5

тел.(06452) 6-93-39

Третье лицо: Управление пенсионного фонда Украины в г.Северодонецке Луганской обл.

93404, г.Северодонецк, ул.Шевченко 9, тел.4-12-58

КАССАЦИОННАЯ ЖАЛОБА

О признании действий противоправными и о понуждении к совершению определенных действий

Я, ОСОБА_2 являюсь участником ликвидации аварии на Чернобыльской АЭС в период с 22.08.1987 г но 20.10.1987 г. и инвалидом войны 2 группы. 04.04.1913 г. я обратился в Северодонецкий городской суд « О признании действий противоправными и о понуждении к совершению определенных действий» -обязать ответчика ЧАО «Северодонецкое объединение «АЗОТ» предоставить в Управление пенсионного фонда в г.Северодонецке Луганской обл. справки об оплате труда по повышенным тарифным ставкам для лиц, принимавших участие в ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращению загрязнения окружающей среды, отображающие реальные фактические данные о моем участии в ликвидации аварии на Чернобыльской АЭС, с указанием повышенной до 100% дневной тарифной ставки, в размере 10 руб.20 коп.

Северодонецкий городской суд 27.01.2014 г.решил исковое заявление ОСОБА_2 к ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ», третье лицо Управление Пенсионного фонда в г.Северодонецке Луганской обл., о при знании действий противоправными и о понуждении к совершению определенных действий, оставить без удовлетворения.

04.02.2014 г. я обратился в Апелляционный суд Луганской обл. с апелляционной жалобой об отмене решения Северодонецкого городского суда от 27.01.2014 г., где мое исковое заявление о признании действий ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» противоправными оставлено без удовлетворения, где просил ответчика выдать с учетом № 606 от 11.07.2003 г.Северодонецкого государственного производственного предприятия «Объединение Азот» , а также архивной справки отраслевого государственного архива МО Украины от 13.12.2013 г. № 28508-ЧАО «Северодонецкое объединении АЗОТ`предоставить в Управление Пенсионного фонда в г.Северодонецке Луганской обл. справки об оплате труда по повышенным тарифным ставкам для лиц принимавших участие в ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращения загрязнения окружающей среды отображающие реальные фактические данные о моемучастии в ликвидации последствий аварии на ЧАЭС, с указанием повышенной до 100 % дневной тарифной ставки в размере 10 руб.20 коп.

Решение суда принятое 25.02.2014 г. апелляционную жалобу ОСОБА_2 отклонить. Решение Северодонецкого городского суда Луганской обл. от 27.01.2014 г. оставить без изменения.

С данным решением суда не согласен по следующим основаниям.

В решении суда указано, что судом учтено Постановление ЦК КПСС , Президиума ВС СССР и Совета министров СССР и ВЦСПС от 07.05.1986 г. № 524-156(Постановление Совета министров УССР от 08.05.1986 г. №168) руководителям предприятий и организаций было предоставлено право, а не обязанность проводить оплату труда трудящихся, непосредственно занятых на работах по ликвидации аварий на ЧАЭС по повышенным до 100% тарифных ставок и должностных окладов, которые устанавливались с учетом сложности и срочности работ. При этом судом было проигнорировано наличие в деле справок №300-302 выданные руководителем СГПП`Объединение Азот» 25.02.2008г. При выдаче справок №300-302 руководителем предприятия было использовано Постановление ЦК КПСС, СМ СССР и ВЦСПС № 524-156 от 07.05.1986 г., где пункт №1 давал право руководителю предприятия производить оплату груда работников непосредственно занятых на работах по устранению последствий аварии на ЧАЭС по повышенным на 100% тарифным ставкам. Конкретные размеры повышения указанных ставок устанавливаются с учетом срочности и сложности выполняемых работ.

В моем конкретном случае тарифная ставка была повышена руководителем предприятия на 100%, т.е. максимально. С учетом данного повышения и были выданы справки № 300-302, где обозначена двойная дневная тарифная ставка.

При выдаче справок также были учтены Постановление Гос.Комитета СССР по труду и социальным вопросам и Секретариата ВЦСПС от 07.05.1986г. №153/10-43 и Постановление СМ УССР и УкрСовПрофа от 10.06.1986г. №207- 7, которые предусматривали установленное законодательством предельные размеры премии исчислять из указанных повышенных тарифных ставок и должностных окладов.

Обращаю Ваше внимание на то, что справки № 300-302 находились в моем пенсионном деле с февраля 2008 года. При вступление в действия с 01.01.2011 Постановление КМ Украины № 1210 от 23.11.2011 г.,на основании этих справок мне была начислена и выплачивалась пенсия без всяких замечаний до марта 2012г.

Обращаю Ваше внимание, что при выдаче справок №300-302 в 2.008г. руководитель использовал свое право на конкретный размер повышения указанных тарифов, повысив тарифную ставку на 100%,т.е. максимально, отмечаю, что я правильно получал пенсию в том размере который мне был назначен с 01.01.2012г. согласно Постановления КМ Украины № 1210 от 23.11.2011г.

С марта 2012 г. по неизвестным мне причинам размер выплачиваемой пенсии был существенно мне уменьшен.

В связи с данными обстоятельствами я обратился в Управление Пенсионного фонда в г.Северодонецке и в ЧАО «Северодонецкое объединение у АЗОТ» о предоставлении мне разъяснений, на что Управление ПФУ дало мне письменный ответ от 21.02.2013г. №777/02-14/1 в котором указано, что перерасчет произошел в связи с тем, что ЧАО`Северодонецкое объединение АЗОТ» 15.03.2012г. направило в Управление ПФУ в г.Северодонецке справки №277,278,280 об оплате за время работы в зоне отчуждения в которых были указаны данные не соответствующие данным указанным в предыдущих справках (№300-302) выданных ранее, а именно двойная дневная тарифная ставка при 6-ти часовом рабочем дне размер который ранее составлял 10 руб.20 коп. была заменена на часовую тарифную ставку в размере 5 руб. 10 коп.

При этом в справках № 277,278,280 не совпадало количество дней фактически отработанных в зоне отчуждения с количеством дней согласно архивной справки №51/1/18180 от 22.12.1999г. выданной отраслевым государственным архивом МО Украины.

В справках №«№ 277,278,280 указано 33 выезда в зону опасности, а в архивной справке МО Украины от 22.12.1999г.- 40 выездов.

Согласно Письма Главного Управления ПФУ в Луганской обл. от 15.02.2012г. справки №№277,278,280 как и справки №№300-302 являются не действительными.

В судебном заседании представители ЧАО`Северодонецкое объединение АЗОТ» объяснили, что при выдаче справок №«№277,278,280 предприятием были учтены Постановление ЦК КПСС, Президиума ВС СССР и ВЦСПС от 07.05.1986г. № 524-156, Распоряжение СМ СССР № 964 от 17.05.1986г. и разъяснения Госкомтруда и УкрСовПрофа № 05/2-25-2, №03-51-8 от 08.01.1987г. (копия выдержки разъяснения прилагается).

Согласно этих нормативных актов ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» выдало справки с учетом кратности соответственно зон опасности с применением одинарной тарифной ставки.

Обращаю Ваше внимание , что разъяснения Госкомтруда и УкрСовПрофа на которые ссылается ответчик не являются нормативно-правовым актом, а значит справки №№ 277,278,280 являются недействительными.

Таким образом считаю действия по предоставлению справок №№ 277,278,280 ( без даты ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» незаконными, необоснованными, умышленно искажающие данные о моем участии в ликвидации последствий аварии непосредственно на территории ЧАЭС.

С учетом того, что Закон обратной силы не имеет, считаю, что выдача справок №№ 277,278,280 была умышлено сфальсифицирована, чтобы найти хоть какое-то подобие якобы законного уменьшения пенсии.

Суд принимая решение об отказе мне в иске не принял мер к установлению истины, в частности необоснованно отказал мне в назначении судебно-экономической экспертизы, которая могла бы дать ответ на разрешаемый судом возникший спор между мной и ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ».

В связи с вновь открывшимися обстоятельствами я в октябре 2013г. обратился в отраслевой государственный архив МО Украины. На основании предоставленных документов мне была выдана архивная справка №28508 от 13.12.2013г. в которой было указано количество выездов в зону опасности (45 выездов), а также указаны места в зоне опасности куда я выезжал для ликвидации последствий аварии.

Особое внимание обращаю на то, что ранее выданная справка № 51/1/18180 от 22.12.1999г. признана отраслевым государственным архивом недействительной.

Поскольку справки №№ 277,278,280 выданы на основании архивной справки № 51/1/18180 от 22.12.1999г. они также являются недействительными.

Копии справок № 28508 от 13.12.2013г. на судебном заседании Северодонецкого городского суда 08.01.2014г. мною были предоставлены всем заинтересованным сторонам: городскому суду под председательством судьи Посохова И.С., а также представителю ЧАО`Северодонецкое объединение АЗОТ» и представителю Управления ПФУ в г.Северодонецке.

Предоставленная справка № 28508 от 13.12.2013г. отраслевого государственного архива МО Украины Северодонецким городским судом проигнорирована, что видно из решения Северодонецкого городского суда от 27.01.2014г.- суд ее практически не исследовал.

Считаю, что решение Северодонецкого городского суда по исковому заявлению «О признании действий противоправными и о понуждении к совершению определенных действий» принято с грубейшим нарушением законодательства

Так справки №№ 277,278,280, которые являются ТРИЖДЫ недействительными были приняты судом к рассмотрению.

Справка № 28508 от 13.12.2013г. отраслевого гос.архива МО Украины, которая является единственным легитимным документом на основании которого обязаны установить заработок за работу в зоне отчуждения по ликвидации последствий аварии на ЧАЭС- проигнорирована.

Решение принятое Луганским апелляционным судом куда я обратился с просьбой отменить решение Северодонецкого суда « О признании действий противоправными и о понуждении к совершению определенных действий» и принять новое решение коим обязать ответчика согласно справки № 28508 от 13.12.2013г. отраслевого государственного архива МО Украины предоставить в Управление ПФУ в г.Северодонецке Луганской обл. справки об оплате труда по повышенным тарифным ставкам для лиц принимавших участие в ликвидации последствий аварии на ЧАЭС и предотвращения загрязнения окружающей среды отображающие реальные фактические данные о моем участии в ликвидации последствий аварии на ЧАЭС.

Считаю данное решение принято с нарушение законодательства. Учтены справки №№ 277,278,280 являющиеся недействительными и проигнорирована легитимная справка № 28508 от 13.12.2013г. отраслевого гос.архива МО Украины .

На основании вышеизложенного и руководствуясь ст.ст. 324,336 4.1 п5, 341 ГПК Украины.

П Р О Ш У

Решение Северодонецкого городского суда от 27.01.2014г. и Луганского апелляционного суда от 25.02.2014г. отменить и принять новое решение коим обязать на основании архивной справки отраслевого гос.архива МО Украины от 13.12.2013г. № 28508- ЧАО «Северодонецкое объединение АЗОТ» предоставить в Управление ПФУ в г.Северодонецке Луганской обл. с учетом Постановления ЦК КПСС, Президиума ВС СССР,Совета Министров СССР и ВЦСПС от 07.05.1986г. № 524/156 пп.1 указать двойную дневную тарифную ставку в размере 10 руб.20 коп., а также с учетом Постановления Совета Министров УССР и УкрСовПроф от 10.06.1986г. № 207-7 и Постановления Гос комитета СССР по труду и соц.вопрсам, Секретариата ВЦСПС от 07.05.1986г. № 153/10-43 согласно которых мне положена премия в размере 60%.

Освободить меня от уплаты гос.пошлины, т.к. я являюсь инвалидом войны 2 гр.

ПРИЛАГАЮ

1. Копию паспорта и идентификационного кода.

2. Копию справки инвалида войны 2 группы.

3. Копию искового заявления.

4. Копию решения Северодонецкого городского суда от 27.01.2014 г.

5. Копию решения Луганского апелляционного суда от 25.02.2014 г.

6. Копию письма Главного Управления ПФУ в Луганской обл. 15.02.2012 г.

7. Копии архивных справок Отраслевого гос.архива МО Украины от 13.12.2013г. № 28508 и от 22.12.1999г. № 51/1/18180.

8. Копии Постановления ЦК КПСС, Президиума Верховного совета СССР, Совета Министров СССР, ВЦСПС от 07.05.1986г. № 524-156

9. Постановление Совета Министров УССР и УкрСовПроф от 10.06.1986г. № 207-7.

10. Постановление Гос.комитета по труду и социальным вопросам и Секретариата ВЦСПС от 07.05.1986г. № 153/10-43

11 .Копия приказа ЧАО» Северодонецкое объединение АЗОТ» от 23.01.2012г.№72.

12. Копия приказа Северодонецкого ГПП АЗОТ от 11.07.2003г. № 606.

13. Копии справок №№ 300,301,302 от 25.02.2008г.

14.Копии справок №№ 277,278,280 б/д

Дата 12.03.2014 г. Подпись Ю.В, ОСОБА_4 »;

4.

« Справа № 428/2923/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

за участю позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 22.08.1987 року по 20.10.1987 року. В цей час він працював на СВО «Азот» м. Сєвєродонецька та був направлений на ліквідацію аварії на Чорнобильській АЕС по припису Військового Комісаріату м. Сєвєродонецька у ВЧ НОМЕР_2 . З 29.01.2008 року йому встановлена друга група інвалідності та призначено пенсію. Нарахування пенсії відбулось у відповідності з п. 1 діючої на той час Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986 року, п.п. 1, 4 Постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської Ради професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986 року. На підставі цих нормативно-правових актів ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» видало йому довідки № № 300, 301, 302 від 25.08.2008 року про оплату за підвищеними тарифними ставками із зазначенням даних про зону небезпеки (1, 2 зони) та денної тарифної ставки за 6-ти годинним робочим днем 10 руб. 20 коп., тобто при підрахунку заробітної плати за час перебування в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС було застосовано законодавство, норми якого передбачали особливості оплати праці військовозобов`язаних запасу, що були призвані на військові збори, які у 1986-1990 р.р. виконували роботу у зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища. Вищевказану пенсію він отримував по березень 2012 року. З березня 2012 року з невідомих йому причин розмір пенсії був зменшений у два рази. Управлінням Пенсійного фонду у м. Сєвєродонецьку йому було надано відповідь, що ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» 15.03.2012 року направило довідки до Управління пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку №№ 277, 278, 280 про оплату за підвищеними тарифними ставками за час роботи у зоні відчуження, в яких були вказані дані, які не відповідали вказаним у попередніх довідках (№№ 300, 301, 302), а саме, не співпадала кількість днів, фактично відпрацьованих ним у зоні відчуження, а також денна тарифна ставка за 6-ти годинним робочим днем, розмір якої раніше складав 10 руб. 20 коп., була замінена на годинну тарифну ставку у розмірі 5 руб. 10 коп. ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» повідомило, що подвійний тариф денної ставки оплати праці за підвищеною до 100 % тарифною ставкою, нібито, застосовувався для робітників підприємств та організацій зони ЧАЕС, а оскільки він був лише призваним для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то оплата встановлена тільки з урахуванням кратності та збереження середнього заробітку за основним місцем роботи. Враховуючи вищевикладене, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» надати до Управління Пенсійного фонду у м. Сєвєродонецьку Луганської області довідки про оплату праці за підвищеними тарифними ставками для осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, які відображають реальні фактичні дані про його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зазначенням підвищеної до 100 % денної тарифної ставки у розмірі 10 руб. 20 коп., та звільнити його від сплати державного мита.

Представником відповідача ОСОБА_5 до суду були надані письмові заперечення, в яких вказано, що Кабінетом Міністрів України 23.11.2013 року було прийнято постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою затверджений Порядок нарахування пенсій з 01.01.2012 року для вказаної категорії громадян. Згідно з п. 7 вказаного Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які приймали участь у ліквідації Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження у 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони отримували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження по довідкам, які були видані підприємством за основним місцем роботи. У лютому 2012 року позивач звернувся за отриманням вказаної довідки до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», так як він працював на даному підприємстві і був направлений у відрядження для виконання робіт, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Його робота на ЧАЕС у період з 28.08.1987 року по 20.10.1987 року підтверджується довідкою галузевого державного архіву міністерства оборони України, згідно з якою він у складі військової частини № 73413 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Бухгалтерією ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» у лютому 2013 року були підготовлені та видані позивачу довідки по заробітній платі за роботу в зоні відчуження в період з 28.08.1987 року по 20.10.1987 року із зазначенням у графі «Денна тарифна ставка» однократного розміру денної тарифної ставки, що визначалося на підставі Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», Постановою Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища», листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці в зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 р.р. осіб, які виконували роботу, пов`язану із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища». Згідно з абзацом першим пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», було надано право керівникам підприємств та організацій проводити оплату праці робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 % тарифними ставками та посадовими окладами. У відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища», дію пункту першого Постанови № 524-156 було розповсюджено і на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підпорядкованості (включаючи осіб, тимчасово переведених та відряджених),… на період проведення цих робіт. У пункті 2 листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці в зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 р.р. осіб, які виконували роботу, пов`язану із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища», який стосується «особливостей оплати праці робітників, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС…» вказано наступне: «Згідно Інструкції про службові відрядження в межах СРСР, затвердженої Мінфіном СРСР, Держкомпраці СРСР та ВЦРПС від 15 лютого 1980 року № 30 за робітниками, які знаходились у службовому відряджені, зберігався середній заробіток за всі робочі дні згідно графіку, встановленому за основним місцем роботи періоду відрядження. Згідно з абзацом четвертим підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради міністрів УРСР та Укрпрофспілки від 10 червня 1986 року № 207-7, оплата праці робітників підприємств, організацій та установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження та запобігання забруднення навколишнього середовища, здійснювалась у 3, 2, 1 зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірі тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка у відповідності до діючого законодавства зберігалась за основним місцем роботи. На решті території зони відчуження, яка не була віднесена до зони небезпеки (зона особового контролю), оплата праці повинна проводитися із дня аварії у однократному розмірі тарифних ставок, посадових окладів згідно Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156. Отже, оплата праці позивача повинна відбуватися у однократному розмірі його тарифної ставки 5,10 руб., і за ним зберігався середній заробіток за всі робочі дні згідно графіка, встановленого за основним місцем роботи періоду відрядження. Таким чином, виконувалися вимоги пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», які передбачали оплату праці робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 % тарифними ставками та посадовими окладами.

Представником третьої особи до суду були надані письмові пояснення щодо заявленого позову, в яких зазначено, що Постановою ЦК КПРС Президії ВР та СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» було надано право керівникам підприємств і організацій здійснювати оплату праці робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 % тарифними ставками. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлюються з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт. В Розпорядженні РМ СРСР від 17.05.1986 року № 964 та Постанови РМ УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, Постанові РМ СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 було зазначено, оплата праці робітників, які зайняті на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, проводиться відповідно в чотирьох, трьох, і двократному розмірі понад середньомісячну заробітну плату, враховуючи тарифну ставку (оклад), який встановлено по основному місцю роботи. Державному комітету СРСР з праці та соціальних питань було надано право надавати роз`яснення щодо застосування зазначеної постанови, що було закріплено у п. 14 Постанови РМ СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195. Листом Держкомпраці та Укрпрофради № 05/2-25-2, № 03-51-8 від 08.01.1987 року було роз`яснено порядок застосування підвищення до 100 % тарифних ставок та зазначено, що підвищення до 100 % тарифних ставок стосується тільки зони особливого контролю та визначається за погодженням з профспілковим комітетом в залежності від складності та терміновості виконаних робіт в період роботи в зоні відчуження. В інших зонах небезпеки оплата праці проводиться з урахуванням кратності відповідно до рішень Уряду. За таких обставин відсутні правові підстави для видачі довідок про заробітну плату на роботах в третій, другій та перший зонах небезпеки з врахуванням підвищення до 100 % тарифних ставок, окрім зони особливого контролю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені у позові, суду пояснив, що у лютому 2008 року ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» надало йому довідки про оплату за підвищеними тарифними ставками з урахуванням зони небезпеки 1, 2 та денною тарифною ставкою при 6-ти годинному робочому дні 10 руб. 20 коп., з січня 2012 року йому нараховано пенсію з урахуванням подвійного тарифу. У березні 2012 року ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» надало довідки з урахуванням годинної тарифної ставки 5 руб. 10 коп., у зв`язку з чим УПФУ здійснило перерахунок пенсії із застосуванням одинарної тарифної ставки. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зобов`язати ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» надати до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області довідки по оплаті праці по підвищеним тарифним ставкам з урахуванням підвищеної до 100 % тарифної ставки у розмірі 10 руб. 20 коп.

В судовому засіданні представники третьої особи Селіхова Г.А., Живага Н.В. заперечували проти задоволення позовних вимог та пояснили, що при видачі довідок № 277, 278, 279 від 15.03.2012 року підприємством було враховано положення Постанови ЦК КПРС Президії ВР та СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156 «Про умови праці та матеріального забезпечення робітників підприємства та організацій зони Чорнобильської АЕС», розпорядження РМ СРСР № 964 від 17.05.1986 року, та роз`яснення Держкомпраці та Укрпрофради № 05/2-25-2, № 03-51-8 від 08.01.1987 року. Відповідно до зазначених нормативних актів ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» видало довідки з урахуванням кратності відповідно до зон небезпеки, в яких працював позивач, із застосуванням одинарної тарифної ставки. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, пенсії призначаються виходячи із заробітної плати особи. Дані щодо заробітної плати орган, що призначає пенсію, отримує з довідок про заробітну плату. На підставі Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» видало довідки з урахуванням кратності відповідно до зон небезпеки, в яких працював позивач, із застосуванням одинарної ставки. Довідки №№ 300, 301, 302 від 25.02.2008 р. не можуть бути враховані для проведення перерахунку пенсії по двійному тарифу денної тарифної ставки, оскільки в них зазначено подвійну тарифну ставку, що суперечить закону. Довідки №№ 277, 278, 279 від 15.03.2012 року не містять даних щодо подвійної тарифної ставки. Управління не має правових підстав самостійно застосовувати подвійну тарифну ставку для розрахунку заробітку, якщо це безпосередньо не зазначено в змісті довідки про заробітну плату. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 28508 від 13.12.2013 року, по архівним даним військової частини № 73413 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 22.08.1987 р. по 20.10.1987 р. (наказ № 296).

Порядок оплати праці військовозобов`язаних, призваних на військові збори під час знаходження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у той період регулювався спеціальними нормативно-правовими актами: Законом СРСР «Про військовий обов`язок», Постановою ЦК КПСС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», Постановою РМ УРСР, Української РРПС від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища», Постановою Держкомітету СРСР з праці і соціальних виплат та Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, Розпорядженням РС СРСР від 23 травня 1986 року, відповідно до яких за цими особами за місцем роботи зберігався середній заробіток, належало до сплати 100 % тарифної ставки, кратність та премія у розмірі до 60 % у порядку, встановленому на підприємстві, установі, організації.

Про зазначений порядок оплати праці роз`яснено листом Держкомпраці УРСР та Укрпрофради від 08.01.1987 р. № 05/2-25-2, 03-51-8, відповідно до якого підвищення до 100 % тарифних ставок стосується тільки зони особового контролю та визначається погодженням з профспілковим комітетом в залежності від складності та терміновості виконаних робіт в період роботи в зоні відчуження. В інших зонах небезпеки оплата праці проводиться з урахуванням кратності відповідно до рішень Уряду.

Згідно з розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964, оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці провадилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (207с-86-п) (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

При цьому суд враховує, що постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08 травня 1986 року № 168) керівникам підприємств і організацій було надано право, а не встановлений обов`язок, проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС, по підвищених до 100 % тарифних ставках і посадових окладах, які встановлювались з урахуванням складності і терміновості робіт.

Питання обчислення пенсій військовозобов`язаних, призваних на військові збори під час знаходження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вирішувалось відповідно до Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою КМУ № 523 від 30 травня 1997 року, відповідно до якого пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали в зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначались із заробітку, який вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо цей розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, ІІ - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Крім того, в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року визнано вказану Постанову КМУ такою, що втратила чинність, та затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконаної роботи, місця і тривалості робочого часу (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, ІІ - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, з 29.01.2008 року він отримував пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для призначення пенсії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» видало позивачу довідки про заробітну плату №№ 300-302 від 25.02.2008 року за серпень-жовтень 1987 року.

З 01.01.2012 року пенсія перерахована по Постанові Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року з урахуванням довідки про заробіток за жовтень 1987 року.

З 01.03.2012 року пенсія позивача була перерахована згідно з заявою від 15.03.2013 року та наданих ним довідок про заробітну плату №№ 277-279 від 15.03.2013 року. Довідки видані підприємством ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та складені згідно з наказом по підприємству № 72 від 23.01.2013 року.

Судом встановлено, що ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» при складанні довідок про заробітну плату №№ 277-279 від 15.03.2013 року за роботу в зонах відчуження врахувало вищезгадані постанови та склало довідки з урахуванням кратності відповідно до зон небезпеки, в яких позивач працював, із застосуванням одинарної тарифної ставки. Довідки №№ 300-302 від 25.02.2008 року не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії позивача, оскільки в них не враховано, що місце дислокації військової частини н/п Рудня Іллінецька в цей період було віднесено до зони особливого контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, всі передбачені законодавством виплати за період знаходження позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зазначений ним період були нараховані та виплачені, про що було видано відповідну довідку встановленого зразка для пред`явлення до пенсійних органів, до якої була включена заробітна плата за роботу в зоні відчуження з урахуванням кратності та премій, які були встановлені відповідачем. Вказана довідка цими органами прийнята і позивачеві нараховано пенсію, яка ним отримується. Таким чином, позивачем не доведено, що у даному випадку має місце порушення його прав з боку відповідача.

Суд також враховує, що перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ № 1210 від 23 листопада 2011 року здійснюється Пенсійним фондом автоматично, на підставі документів, які маються у пенсійній справі, і жодним чином не зобов`язує підприємство надавати будь-які додаткові документи до Пенсійного фонду для здійснення такого перерахунку.

З вказаної постанови не вбачається, що вона містить нові положення щодо порядку обчислення пенсій у порівнянні з Постановою КМУ № 523 від 30 травня 1997 року, яка визнана такою, що втратила чинність, та нею не передбачено надання довідок нового змісту, про який зазначено позивачем у позові.

Доводи позивача, що відповідачем невірно застосовано пункт 1 Постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» є помилковими, адже позивачем не враховано, що розпорядженням визначено право, а не встановлений обов`язок відповідача здійснювати оплату праці по підвищеним до 100 % тарифним ставкам, тобто безумовного підвищення на 100 % тарифної ставки (посадового окладу) цією постановою не передбачалося.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для перерахування позивачу заробітної плати за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС за період з 22.08.1987 року по 20.10.1987 року, та видачі нової довідки про заробітну плату за вказаний період, у зв`язку з чим вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, Законом СРСР «Про військовий обов`язок», Постановою ЦК КПСС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», Постановою РМ УРСР, Української РРПС від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища», Постановою Держкомітету СРСР з праці і соціальних виплат та Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, Розпорядженням РС СРСР від 23 травня 1986 року, листом Держкомпраці УРСР та Укрпрофради від 08.01.1987 р. № 05/2-25-2, 03-51-8, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти з днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ»;

5.

«

Справа № 428/2923/13-ц

Провадження № 22ц/782/668/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Гаврилюка В.К.

суддів: Коротенка Є.В., Ступіної Я.Ю.

при секретарі : Вербицькому І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2014 року

за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій ,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот», третя особа Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій. Просив суд зобов`язати відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» надати до Управління Пенсійного фонду у м. Сєвєродонецьку Луганської області довідки про оплату праці за підвищеними тарифними ставками для осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, які відображають реальні фактичні дані про його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зазначенням підвищеної до 100% денної тарифної ставки у розмірі 10 руб. 20 коп.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та про спонукання до здійснення певних дій залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом неповно встановлені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог із зазначенням підвищеної до 100% денної тарифної ставки у розмірі 10 руб. 20 коп.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, яки беруть участь у справі, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №28508 від 13.12.2013 року, по архівним даним військової частини № 73413 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 22.08.1987 р. по 20.10.1987 р. (наказ № 296).

Порядок оплати праці військовозобов`язаних, призваних на військові збори під час знаходження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у той період регулювався спеціальними нормативно-правовими актами: Законом СРСР «Про військовий обов`язок», Постановою ЦК КПСС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», Постановою РМ УРСР, Української РРПС від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища», Постановою Держкомітету СРСР з праці і соціальних виплат та Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, Розпорядженням РС СРСР від 23 травня 1986 року, відповідно до яких за цими особами за місцем роботи зберігався середній заробіток, належало до сплати 100 % тарифної ставки, кратність та премія у розмірі до 60% у порядку, встановленому на підприємстві, установі, організації.

Про зазначений порядок оплати праці роз`яснено листом Держкомпраці УРСР та Укрпрофради від 08.01.1987 р. № 05/2-25-2, 03-51-8, відповідно до якого підвищення до 100% тарифних ставок стосується тільки зони особового контролю та визначається погодженням з профспілковим комітетом в залежності від складності та терміновості виконаних робіт в період роботи в зоні відчуження. В інших зонах небезпеки оплата праці проводиться з урахуванням кратності відповідно до рішень Уряду.

Згідно з розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. №964, оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці провадилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії.

Згідно з абзацом, четвертим підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (207с-86-п) (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

При цьому судом враховано, що постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08 травня 1986 року № 168) керівникам підприємств і організацій було надано право, а не встановлений обов`язок, проводити, оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС, по підвищених до 100% тарифних ставках і посадових окладах, які встановлювались з урахуванням складності і терміновості робіт.

Питання обчислення пенсій військовозобов`язаних, призваних на військові збори під час знаходження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вирішувалось відповідно до Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою КМУ № 523 від 30 травня 1997 року, відповідно до якого пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали в зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначались із заробітку, який вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо цей розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні -5, II-4,І-3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Крім того, в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року визнано вказану Постанову КМУ такою, що втратила чинність, та затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконаної роботи, місця і тривалості робочого часу (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3. При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

З 29.01.2008 року позивач отримував пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для призначення пенсії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» видало позивачу довідки про заробітну плату №№300-302 від 25.02.2008 року за серпень-жовтень 1987 року. З 01.01.2012 року пенсія перерахована по Постанові Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року з урахуванням довідки про заробіток за жовтень 1987 року. З 01.03.2012 року пенсія позивача була перерахована згідно з заявою від 15.03.2013 року та наданих ним довідок про заробітну плату №№277-279 від 15.03.2013 року. Довідки видані підприємством ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» та складені згідно з наказом по підприємству № 72 від 23.01.2013 року.

ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот» при складанні довідок про заробітну плату №№ 277-279 від 15.03.2013 року за роботу в зонах відчуження врахувало вищезгадані постанови та склало довідки з урахуванням кратності відповідно до зон небезпеки, в яких позивач працював, із застосуванням одинарної тарифної ставки. Довідки №№ 300-302 від 25.02.2008 року не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії позивача, оскільки в них не враховано, що місце дислокації військової частини н/п Рудня Іллінецька в цей період було віднесено до зони особливого контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, всі передбачені законодавством виплати за період знаходження позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зазначений ним період були нараховані та виплачені, про що було видано відповідну довідку встановленого зразка для пред`явлення до пенсійних органів, до якої була включена заробітна плата за роботу в зоні відчуження з урахуванням кратності та премій, які були встановлені відповідачем. Вказана довідка цими органами прийнята і позивачеві нараховано пенсію, яка ним отримується. Таким чином, позивачем не доведено, що у даному випадку має місце порушення його прав з боку відповідача.

Перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ № 1210 від 23 листопада 2011 року здійснюється Пенсійним фондом автоматично, на підставі документів, які маються у пенсійній справі, і жодним чином не зобов`язує підприємство надавати будь-які додаткові документи до Пенсійного фонду для здійснення такого перерахунку.

Доводи позивача щодо того, що відповідачем невірно застосовано пункт 1 Постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради СРСР Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» є помилковими, адже позивачем не враховано, що розпорядженням визначено право, а не встановлений обов`язок відповідача здійснювати оплату праці по підвищеним до 100% тарифним ставкам, тобто безумовного підвищення на 100% тарифної ставки (посадового окладу) цією постановою не передбачалося.

Суд дав належну оцінку вказаним обставинам і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для перерахування позивачу заробітної плати за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС за період з 22.08.1987 року по 20.10.1987 року, та видачі нової довідки про заробітну плату за вказаний період, а тому про відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду слід вважати такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства при розгляді справи та прийнятті рішення не встановлено, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :»;

6.

«

У Х В А Л А

20 березня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот», третя особа управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Касаційна скарга подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, передбаченого ст. 325 ЦПК ;України, по формі та змісту відповідає вимогам ст. 326 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, отже такі підстави підлягають перевірці.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі слід відкрити.

Керуючись ст. ст. 327, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот», третя особа управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2014 року.

Витребувати з Сєвєродонецького міського суду Луганської області справу № 428/2923/13-ц.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, встановити їм строк для подання заперечень на касаційну скаргу до 21 квітня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник»;

7.

«

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот», третя особа управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» (далі ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот»), третя особа управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, та просив суд зобовязати відповідача надати до управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку Луганської області довідки про оплату праці за підвищеними тарифними ставками для осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, які відображають реальні фактичні дані про його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зазначенням підвищеної до 100 % денної тарифної ставки в розмірі 10 руб. 20 коп.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що всі передбачені законодавством виплати за період знаходження позивача на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зазначений ним період були нараховані та виплачені, про що було видано відповідну довідку встановленого зразка для предявлення до пенсійних органів, до якої була включена заробітна плата за роботу в зоні відчуження з урахуванням кратності та премій, які були встановлені відповідачем. Вказана довідка цими органами прийнята і позивачеві нараховано пенсію, яку він отримує. Таким чином, позивачем не доведено, що у даному випадку має місце порушення його прав з боку відповідача.

Крім того, перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 здійснюється Пенсійним фондом автоматично, на підставі документів, які маються у пенсійній справі, і жодним чином не зобовязує підприємство надавати будь-які додаткові документи до Пенсійного фонду для здійснення такого перерахунку.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта».

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж.І. Кордюкова