Справа № 297/385/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Микуляк Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 03 жовтня 2019 року (у складі судді Гецка Ю.Ю.) за дорученням Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за клопотанням Державної установи - Оренбурзького регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації, про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Центрального районного суду міста Оренбург від 29.03.2018 року про стягнення суми безпідставного збагачення, -

ВСТАНОВИВ:

До Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надійшло клопотання від Державної установи - Оренбурзького регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації (надалі Фонд), про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Центрального районного суду міста Оренбург від 29.03.2018 р. про стягнення суми безпідставного збагачення.

Заявник просив визнати і дозволити примусове виконання на території держави Україна рішення Центрального районного суду м. Оренбург, винесеного 29 березня 2018 р., яке набрало законної сили 11.07.2018 р., про стягнення із ОСОБА_1 суми безпідставного збагачення у розмірі 727 725,82 російських рублів на користь заявника.

У лютому 2019 р. Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області звернулося до Берегівського районного суду із дорученням на виконання клопотання Фонду (а.с.1,2-3,4,5,6, 7-11).

Ухвалою Берегівського районного суду від 03 жовтня 2019 р. (оскаржувана ухвала) доручення Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області по клопотанню Фонду про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Центрального районного суду міста Оренбург від 29.03.2018 р. про стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 задоволено:

-надано дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення Центрального районного суду міста Оренбург РФ від 29 березня 2018 р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь Фонду суми безпідставного збагачення у розмірі 727 725 рублів 82 копійки та державного мита на користь муніципальної освіти міста Оренбург у розмірі 6 130 рублів;

-указане рішення виконувати на території України з часу набрання ухвалою законної сили в сумі, яка в національній валюті України надень постановлення цієї ухвали;

-видати виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , про стягнення безпідставного збагачення у розмірі 727 725 рублів 82 копійки, та державного мита на користь муніципальної освіти міста Оренбург в розмірі 6 130 рублів;

-кошти на покриття цих витрат перераховувати на розрахунковий рахунок УФК по Оренбурзькій області, ИНН НОМЕР_1 ,ОКТМО 53701000, КПП 561001001, БИК НОМЕР_2 , Банк одержувача: відділення Оренбург, р/р НОМЕР_3 , КБК .

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання Фонду. Доводить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду доручення ГТУЮ у Закарпатській області за клопотанням Фонду;

-у оскаржуваній ухвалі сума, яка підлягає стягненню із боржника, вказана в іноземній валюті (російські рублі), однак в силу приписів процесуального закону має бути вказаний еквівалент у національній валюті (гривні).

Судова повістка надіслана ОСОБА_1 повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній», однак у судовому засіданні була присутня представник апелянта, відтак остання вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. ГТУЮ у Закарпатській області було належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.11.2020 р. Фонду було надіслано рекомендованим листом примірник апеляційної скарги та ухвалу про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується фіскальним чеком «Укрпошти», і отримано 09.12.2020 р., що підтверджується відстеженням рекомендованого листа на вебсайті «Укрпошти», що свідчить про обізнаність Фонду стосовно апеляційного провадження із приводу оскарження ухвали Берегівського районного суду від 03 жовтня 2019 р.

Апеляційну скаргу належить задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, із таких мотивів.

Довід апеляційної скарги про неналежне повідомлення апелянта про час і місце розгляду справи заслуговує на увагу і з цього приводу належить зауважити наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.467 ЦПК України про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Як видно з матеріалів справи, ЦНАП Берегівської міської ради надав інформацію про те, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15). Таку саму відповідь надало ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області (Берегівський районний відділ) (а.с.16), відтак уся судова кореспонденція надсилалася саме за цією адресою, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.17-18, 20-21, 23-24). Проте, всі ці відправлення повернулися до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Хоча суд і виконав свій обов`язок щодо інформування ОСОБА_1 про наявний судовий розгляд, повернення поштової кореспонденції до суду першої інстанції із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» не вважається належним повідомленням сторони про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушенням норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, і прийняти нову постанову, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Рішенням Центрального районного суду міста Оренбург РФ від 29 березня 2018 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної установи Оренбурзького регіонального відділення Фонду соціального страхування РФ суму безпідставного збагачення у розмірі 727 725,82 рублів і 6130 рублів державного мита. Указане рішення набрало законної сили 11 липня 2018 р.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 р. «Про практику розгляду судами клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів)» суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 р. і ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 р.

Доручення, подане ГТУЮ у Закарпатській області за клопотанням Фонду, відповідає вимогам процесуального закону. Апеляційна скарга не містить доводів по суті самого клопотання на виконання рішення іноземного суду.

Згідно з ч.8 ст.467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Як видно із резолютивної частини оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було вказано про стягнення із ОСОБА_1 на користь Фонду суму безпідставного збагачення у розмірі 727 725,82 рублів і 6130 рублів державного мита. І вказано, що виконувати це рішення у сумі, яка в національній валюті України на день постановлення цієї ухвали.

Колегія суддів вважає таке формулювання не точним і таким, що не відповідає вимогам процесуального закону, суд першої інстанції мав указати еквівалент у національній валюті гривні на день постановлення ухвали, однак цього зроблено не було.

Колегія суддів констатує, що в апеляційній скарзі не наведено жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали враховані судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщосправу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Судом першої інстанції було порушено вказану норму процесуального права, це є доводом апеляційної скарги, відтак ухвалу суду першої інстанції належить скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення доручення ГТУЮ у Закарпатській області на виконання рішення іноземного суду.

Керуючись 374 ч.1 п.2, 376 ч.3 п.3, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу Берегівського районного суду від 03 жовтня 2019 року скасувати. 3.Доручення Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за клопотанням Державної установи - Оренбурзького регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації, задовольнити. 4.Надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення Центрального районного суду міста Оренбург Російської Федерації від 29 березня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 користь Державної установи Оренбурзького регіонального відділення Фонду соціального страхування Російської Федерації суми безпідставного збагачення у розмірі 277 117,68 (двісті сімдесят сім тисяч сто сімнадцять) грн. і 2334, 30 (дві тисячі триста тридцять чотири) грн. у відшкодування державного мита (згідно з офіційним курсом НБУ російського рубля до гривні - 10 російських рублів=3,81 грн. станом на 10 грудня 2020 року). 5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 6.Повне судове рішення складено 22 грудня 2020 р.

Судді: