Справа № 317/2578/20
Провадження № 2/317/951/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря судового засідання Колесник Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування,
У вересні 2020 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, яку позивачка обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді садового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги як донька померлої.
Протягом шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак Постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2020 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності померлої на вищевказаний садовий будинок.
Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: садовий будинок А, погріб пг, вбиральня Б, паркан № 1.
Позивачка до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивачки адвокат Железняк О.В. надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду відзив, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю в додатках до позовної заяви доказів, що підтверджують факт родинних відносин між позивачкою та померлою. Просить в задоволенні позовної заяви відмовити, розгляд справи провести без його участі.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04 серпня 2017 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 466 (а.с. 12).
Факт родинних відносин між позивачкою і померлою підтверджується копією Свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим 07 квітня 1966 року Орджонікідзевським р/в РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 945, де матір`ю вказана ОСОБА_2 (а.с. 13).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді садового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 07/2018, наданої суду приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла ОСОБА_1 , про що нею складено заяву, зареєстровану 29 січня 2018 року за № 15 (а.с. 45).
Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлої. Спадщину, відкриту після смерті матері, прийняла у встановленому законодавством порядку, а саме: протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори.
Окрім позивачки, інших спадкоємців після померлої ОСОБА_2 немає.
При оформленні ОСОБА_1 своїх спадкових прав на вищевказаний садовий будинок та господарські споруди з`ясувалось, що у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на садовий будинок.
Так, відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. від 03.04.2020 № 140/02-31, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності померлої на вищевказаний садовий будинок (а.с. 15).
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.
Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки.
Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину.
Згідно з копією Договору купівлі-продажу від 25.03.1998, ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 садовий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 9). Вказаний договір зареєстровано на Запорізькій Універсальній Товарній Біржі «Капітал-Центр» за № Н-132.
Попередньому власнику садовий будинок належав на підставі Свідоцтва № 9 на право власності на садовий будинок від 16.03.1998 (а.с. 10, 11).
Відповідно до копії Рішення Виконавчого комітету Володимирівської сільської ради від 09.07.2009 № 197, садівничому товариству «Екран» Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області присвоєно поштову адресу (назву вулиць), а саме: будинку № 35 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 (а.с. 23).
Згідно з ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації.
У той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24 753/0/04 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК».
Відповідно до абз. 6 ст. 86 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладання вищевказаного договору), відносини власності регулюються Законом України «Про власність», ЦК УРСР, іншими законодавчими актами.
Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на момент укладання вищевказаного договору), громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок укладання угод, не заборонених законом.
Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладання вищевказаного договору), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладання вищевказаного договору), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладання вищевказаного договору), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з абз. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент укладання вищевказаного договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відтак, право власності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на садовий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Договором купівлі-продажу від 25.03.1998, який зареєстровано на Запорізькій Універсальній Товарній Біржі «Капітал-Центр» за № Н-132.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.
Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 128, 153, 224 ЦК УРСР (в редакції станом на 27.12.1996), ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77, 80, 211, 247, 258-259, 263-265, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на садовий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: садовий будинок А, погріб пг, вбиральня Б, паркан № 1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Яркіна