Справа № 487/1905/20
Провадження № 2/487/1449/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року м. Миколаїв Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Іванової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу №2/487/1449/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

02.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

У своєму позові позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_2 25.07.2014 року був зареєстрований шлюб, який рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.05.2017 розірвано. Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2018 року, яке в частині визначення щомісячного розміру аліментів змінено постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі - 5000 грн. щомісячно, починаючи з 17 липня 2017 року та до її повноліття. Так при визначені розміру аліментів судом враховувались доходи за 2018 рік, проте з січня 2019 року його доходи зменшились, за 2019 року ним отримано 118900 грн. , а за 1 квартал 2020року 30770 грн. доходу від здійснення підприємницької діяльності та 190 грн. інших доходів. За 2019р. ним сплачено 11016,2 грн. єдиного податку та 5945 грн. єдиного податку, за перший квартал 2020року сплачено 2078,12 грн. єдиного соціального внеску та 1539 грн. єдиного податку. Тому фактично його середньомісячний дохід за 2019р. складає 8494 грн.45 коп., а за 2020р.- 9050.96 грн. Крім того, рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.08.2019 року у справі № 487/3622/19 зменшено розмір аліментів що стягуються за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.11.2018 року, зміненого постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.03.2019 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви 17.07.2017 року до повноліття дитини, до 2000 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили до повноліття дитини. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.02.2020 року, рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.08.2019 скасовано, прийнято нове рішення, яким йому в позові відмовлено. Після оголошення зазначеної постанови, він був змушений позичити відповідні суми коштів для погашення розриву в сумі аліментів, що виник за період з моменту набрання законної сили рішення Заводського районного суду від 14.08.2020 року 18500 грн. (за період жовтень 2019 лютий 2020), а також для забезпечення можливості сплатити аліменти за березень 2020 року. Так, за договором позики від 14.02.2020 року ним взято в борг 35000 грн. зі строком повернення до 31.12.2020, які направлено на оплату аліментів. Також з урахуванням карантину по всій країні, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV» №211 від 11.03.2020 року, у нього у квітні-травні 2020 року прогнозується подальше падіння доходів і для сплати аліментів він буде вимушений знову позичати кошти для запобігання більш серйозним наслідкам для нього, пов`язаним з можливим обмеженням внаслідок несплати аліментів. Крім того, крім його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його утриманні також знаходиться його старша дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на отримання якої він сплачує аліменти в розмірі 3000,00 грн. Така ситуація позбавляє його можливості допомагати непрацездатній за віком матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що сума аліментів на п`ятирічну дитину в розмірі 5000,00 грн. в 2,8 рази перевищує встановлений законом прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років і перевищує середній розмір аліментів по країні ще на І квартал 2019 року.

Посилаючись на своє матеріальне становище, наявністю ще однієї дитини, фактичних потреб дитини, рівного обов`язку матері по утриманню дитини, а також інших обставин, що мають істотне значення, просив зменшити стягнення аліментів на доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 5000 грн. щомісячно до розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2020 року відкрито провадження по даній справі.

17.06.2020 року та 06.07.2020 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшли заяви в якій останній просив приєднати до матеріалів справи докази, посилаючись на те, що з моменту подання позову до суду відбулися певні події, які істотно негативно вплинули на його фінансовий стан, що є обставинами, які мають врахуватися судом при розгляді даної справи. Зокрема, такими обставинами є тяжке захворювання його матері, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 06.05.2020 року, яке триває до цього часу. А також просив приєднати докази сплати чергових аліментних платежів (02.07.2020), подання відповідної звітності з доходів за півріччя 2020 року, сплати обов`язкових платежів (02.07.2020, 03.07.2020).

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.07.2020 року, справу призначено до судового розгляду.

06.08.2020 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на наступне. Так, підставою для зменшення розміру аліментів є, зміна матеріального становища платника аліментів , що унеможливлює сплату ним аліментів у встановленому раніше судовим рішенням розміру. Зазначена позивачем обставина, а саме неможливість неотримання ним доходів в майбутньому та неможливість у зв`язку із цим сплатити аліменти на користь доньки ОСОБА_8 у раніше визначеному судом розмірі, не є підставою для зменшення розміру аліментів з огляду на норми чинного законодавства. Також повідомлення позивача про те, що з його доходів утримується податки не свідчать про погіршення матеріального становища останнього, адже утримання податків з доходів особи є законодавчо визначеною процедурою, а тому вказані обставини не є доказом погіршення матеріального становища позивача. Також у своєму позові позивач зазначає, що він сплачує аліменти на утримання його старшої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але у нього відсутні саме аліментні зобов`язання відносно старшої доньки, оскільки жодних судових рішень щодо стягнення з позивача суми на утримання доньки ОСОБА_9 не існує. Тобто ніяких аліментів на доньку ОСОБА_9 з позивача не стягується державною виконавчою службою. Отже позивач своїми позивними вимогами порушує принцип рівності прав дітей закріплений ст.52 Конституції України та ст.142 СК України, оскільки на утримання доньки ОСОБА_9 він добровільно сплачує щомісячно 3000,00 грн., проте на доньку ОСОБА_8 він посилається на тяжкий матеріальний стан та вирішив щомісячно сплачувати один прожитковий мінімум, що на сьогоднішній день для 6 річної дитини становить 2318,00 грн. Крім того, під час вирішення спору про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_8 судом враховано всі обставини справи, зокрема, дохід матері та батька дитини, наявність нерухомого майна , майнових та корпоративних прав у ОСОБА_1 , здоров`я дитини та самого ОСОБА_1 , а також наявність у нього інших утриманців. Також подаючи позов про зменшення розміру аліментів, в котрий раз, після винесення остаточного рішення у справі про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 (остаточне рішення винесено Верховним Судом України 21.02.2019 року) ОСОБА_1 зловживає своїм правом на звернення до суду, оскільки постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.02.2020 року за її апеляційною скаргою на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 18.04.2019 року у справі № 487/3622/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, рішення суду першої інстанції у 2020 році було скасовано та постановлено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його позову. Повторне звернення до суду із ідентичним питанням з того ж предмета та фактично з тих же підстав (хоча позивач зазначає протилежне, посилаючись при цьому на виконання ним вимоги п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України), свідчить про зловживання ОСОБА_1 своїми правами, а також про фактичну не згоду із прийнятим Миколаївським апеляційним судом судовим рішенням від 14.02.2020 року. Щодо можливого неотримання ОСОБА_1 доходів в майбутньому та неможливості у зв`язку із цим сплатити аліменти на користь доньки ОСОБА_8 у раніше визначеному судом розмірі, вважає, що зазначений факт не настав, а тому його не можливо дослідити в межах даної справи, та відповідно взяти до уваги в якості доказу. Крім того, Сімейний кодекс України не містить норми відносно можливості платника аліментів звертатися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з підстави можливості відсутності в майбутньому доходів у платника аліментів. Також, така вимога позивача суперечить нормам Цивільно-процесуального Кодексу України, оскільки обставини, що можуть стати в майбутньому не можуть братися судом до уваги. Крім того, позивач посилається на дію на території України Постанови КМ України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV» №211 від 11.03.2020року, якою було накладено заборону на роботу суб`єктів господарювання, але на теперішній час такі карантинні заходи на території м.Миколаєва послаблені. Крім того, позивач продовжував свою адвокатську діяльність, що підтверджено інформацією, розміщеною на веб-ресурсі «Корабелов.Інфо».

08.09.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній просив задовольнити позов та зменшити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 5000 грн. щомісячно до розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_4 , 29.10.2020 року та 24.11.2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшли заяви про приєднання до матеріалів справи доказів.

02.12.2020 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення на відзив ОСОБА_2 , в яких просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до наведеної норми права підставою для зменшення розміру аліментів може бути таке погіршення майнового стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до веденої норми права підставою для зменшення розміру аліментів може бути таке погіршення майнового стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату аліментів у попередньо визначеному розмірі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом 25 липня 2014 року позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Центрального районного суду від 16 листопада 2018 року, яке в частині визначення щомісячного розміру аліментів змінено постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі - 5000 грн. щомісячно, починаючи з 17 липня 2017 року та до її повноліття.

В позові та в судовому засіданні позивач зазначає, що при визначені розміру аліментів судом враховувались доходи за 2018 рік, проте з січня 2019 року його доходи зменшились, за 2019 року ним отримано 118900 грн. , а за 1 квартал 2020року 30770 грн. доходу від здійснення підприємницької діяльності та 190 грн. інших доходів. За 2019р. ним сплачено 11016,2 грн. єдиного податку та 5945 грн. єдиного податку., за перший квартал 2020року сплачено 2078,12 грн. єдиного соціального внеску та 1539 грн. єдиного податку. Тому фактично його середньомісячний дохід за 2019р. складає 8494 грн.45 коп., а за 2020р.- 9050.96 грн.

Крім того, позивач посилається на те , що його мати ОСОБА_6 тяжко перехворіла, і на її лікування ОСОБА_1 витратив значну суму коштів, що підтверджується квитанціями про придбання ліків.

Визначаючи щомісячний розмір аліментів 5000 грн., в постанові Миколаївського апеляційного суду від 04 березня 2019 року,зазначалось, що ОСОБА_1 є фізичною - особою підприємцем, отримав за 9 місяців 2018 року дохід., який є достатнім для сплати аліментів, у його власності знаходиться значна кількість рухомого та нерухомого майна, у тому числі житлових приміщень, а також наявністю у нього інших дітей - має зобов`язання щодо утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , 2002 року народження, яка на теперішній час вже досягла повноліття, а також фактичні потреби дитини, рівного обов`язку матері, а також інші обставини, що мають істотне значення для необхідного та достатнього гармонійного розвитку дитини.

Крім того, судом було враховано і матеріальний стан одержувача аліментів ОСОБА_2 . При цьому, апеляційним судом відхилені доводи стосовно того, що ОСОБА_1 має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_6 , 1947 р.н., оскільки будь-якими доказами такі обставини не підтверджено. Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що вона потребує такого утримання.

Відповідно до вимог ст.81ЦПК України та наведеної вище норм СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_11 є діючим адвокатом, здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, є партнером Адвокатського об`єднання «Волощук та партнери.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач як на обставини зменшення розміру аліментів вказує на погіршення свого матеріального становища, тобто, позивач вказує на те, що його матеріальний стан змінився у зв`язку зі зменшенням загального доходу, який він отримує як адвокат від своєї діяльності.

Але із наданих позивачем декларацій вбачається, що адвокатська діяльність ним здійснюється та постійно приносить прибуток. Тобто матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, і, навіть, дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Посилання позивача на дію на території України Постанови КМ України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV» №211 від 11.03.2020року, якою було накладено заборону на роботу суб`єктів господарювання суд до уваги не приймає, оскільки як встановлено судом на теперішній час карантинні заходи на території м.Миколаєва були послаблені. Крім того, позивач продовжував свою адвокатську діяльність, що підтверджено наданим представником відповідача інформацією, розміщеною на веб-ресурсі «Корабелов.Інфо».

Доводи позивача стосовно того що його матеріальний стан погіршився через те, що його мати тяжко перехворіла і на її лікування знадобилось багато коштів, які він витрачав на придбання їй ліків суд до уваги не приймає, оскільки як встановлено судом його мати є працездатною особою, яка працювала та отримувала заробітну плату, а доказів того, що вона знаходилась на утриманні позивача суду не надано. Крім того, із досліджених в судовому засідання доказів позивача вбачається, що платником за квитанціями на підтвердження витрат по транспортування ОСОБА_6 до м. Києва є сама ОСОБА_6 , а надані позивачем квитанції про придбання ліків не підтверджують того факту що саме він їх придбав та ці ліки призначались для лікування його матері.

Посилання позивача ОСОБА_1 на укладання ним договорів позики з метою сплати заборгованості по аліментам, також не може судом розцінюватись як погіршення його матеріально стану, оскільки якщо ОСОБА_1 і бере в борг кошти, то впевнений і розраховує на те , що в нього буде фінансова можливість на їх повернення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення матеріального становища на час його звернення до суду з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів, тому суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити, оскільки зменшення розміру аліментів буде суперечити інтересам дитини.

ОСОБА_1 є батьком малолітньої дочки ОСОБА_8 , і як батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,7,10,12,81, 141,259,263-265,293,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ,( ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ,( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя : Павлова Ж.П.