Справа № 495/9883/19
№ провадження 2/495/1051/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

Справа № 495/9883/19

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що шлюб з відповідачем розірваний 15.03.2007 року.

Після розірвання шлюбу діти мешкають разом з матір`ю.

Батько матеріально не забезпечує свою дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча є здоровим та працездатним , а тому зобов`язаний надавати таку допомогу.

На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В матеріалах справи є клопотання відповідача, відповідно до якого з позовом позивача не згодний з підстав того, що він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , 2007 року народження.

Вказує, що реєстрація народження проведена на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Стверджує, що тривалий час до розірвання шлюбу подружжя не підтримувало подружніх стосунків і мешкали окремо.

Разом з тим, позивач до моменту звернення до суду з позовом ніколи не вважала відповідача батьком дитини ОСОБА_4 , та власне і сама ОСОБА_4 не вважала його батьком, адже з моменту народження ОСОБА_2 та дитина не підтримують стосунків.

З урахуванням вказаного вважає, що відсутні підстави для його обов`язку утримувати дитину, батьком якої він не є.

Суд розглядає справу за відсутність сторін належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.03.2007 року було розірвано, про що видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 /л.с.6/.

Після розірвання шлюбу, у позивача народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . /л.с.7/

Згідно наведеного вище свідоцтва про народження, батьком дитини записаний ОСОБА_2 . /л.с.7/.

Разом з тим, згідно листа № 701/60-18 від 20.02.2020 року з Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2 не має право на отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 121 СК України, передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 2ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі під час народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 записаний ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст.135 СК України /за вказівкою матері/.

Таким чином, оскільки актовий запис про народження дитини зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, у відповідача ОСОБА_2 не виникли обов`язки по утриманню дитини, батьком якої він зазначений зі слів матері.

Згідно вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказів, що батьківство відповідача відносно дитини ОСОБА_3 , 2007 року народження встановлено рішенням суду або ним подана заява до органів реєстрації актів цивільного стану позивачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач, якій в задоволенні позовних вимог відмовлено, звільнена від сплати судового збору, то судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 125, 126, 128, 135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 17 грудня 2020 року.

Суддя: