Справа № 159/379/20
Провадження № 2/159/403/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Гупіка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась в суд з позовом про визнання відповідача у справі, ОСОБА_3 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: на праві приватної спільної сумісної власності їй та її неповнолітній дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані ще мати позивачки ОСОБА_5 та її колишній чоловік, відповідач у справі ОСОБА_3 . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Весною 2014 року відповідач добровільно виїхав на проживання до своєї матері. На даний момент відповідач проживає за адресою своєї цивільної дружини. Всі обов`язки по зберіганню та використанню нашої квартири покладені тільки на позивачку, інтересу до житла останній не виявляв, витрат пов`язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговування будинком не ніс. З огляду на те, що відповідач у вказаному будинку понад п`яти років не проживає, а його реєстрація призводить до порушення позивачевих майнових та немайнових прав, як власника житла, у зв`язку з чим вона прохає суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному об`ємі, просять їх задовольнити. Додатково ОСОБА_1 пояснила , що не порушує будь-яких прав для її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнає та не заперечує, щодо задоволення позову.

Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради Гупік М.І. щодо задоволення позову не заперечує, пояснив що будь-які права неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в даному порядку не порушено.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 319, 383 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №16772035 виданого 23.11.2007 року КП «ВОБТІ» вбачається що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та її неповнолітній дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ході судового розгляду , а також згідно довідки виданої РЖКП-2 від 17.01.2020 року встановлено також, що відповідач - ОСОБА_3 , 1978 року народження зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до вимог ст. 319 ч.7 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право користування житловим приміщенням, в силу ст.405 ЦК України, зберігається за членами сім`ї (в т. ч. колишніми) власника жилого приміщення у їх відсутність.

За змістом зазначених вище норм матеріального права, правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкоду користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується відповідачем ОСОБА_3 , що останній фактично після розірвання шлюбу не проживає за даною адресою більше п`яти років, не приймає участі у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, витратах пов`язаних з обслуговуванням житла.

Відповідно реєстрація відповідача у будинку, належному позивачеві призводить до порушення майнових та немайнових прав останньої, як власника житла. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Судові витрати слід залишити за позивачем відповідно до її клопотання.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 317, 319,3 405 ЦК України, ст.ст. 72, 150 Житлового кодексу України,ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( паспорт НОМЕР_1 виданий 05 травня 1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подаєтьсядо Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 16.03.2020 року .

Головуючий:В. О. Лесик