_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1957/20
Провадження № 2/947/1864/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житлом, посилаючись на те, що 14.12.2005 року відповідач ОСОБА_2 , а з 26.03.2007 року відповідач ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , але фактично не проживають за місцем реєстрації з вересня 2017 року ОСОБА_4 , з вересня 2014 року ОСОБА_3 . Реєстрація відповідачів у зазначеній квартирі перешкоджає позивачу у володінні, користуванні та розпорядженням майном, що належить йому на праві власності.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, у якій просила відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що факт припинення сімейних відносин із власником квартири не позбавляє її права користуватися приміщенням.

Відповідач ОСОБА_3 позовну заяву визнав, не заперечував проти задоволення позовної заяви.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 08.12.2003 року ОСОБА_1 набув на підставі договору дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Очеретяною І.А., квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень, загальною площею 59,5 кв. м., житловою 25,9 кв. м., а саме т.п. «1-1» - коридор площею 6,6 кв. м, т.п. «1-2» - кухня площею 16,0 кв. м., т. п. «1-3» - кухня площею 11,0 кв. м., т. п. «1-4» - житлова площею 10,9 кв. м., т. п. «1-5» - житлова площею 15.0 кв. м.

03.08.2005 року позивачеві Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на 16/100 домоволодіння за вказаною адресою.

14.03.1998 року ОСОБА_2 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_1 , який 21 жовтня 2008 року було розірвано.

Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 вселилася до відповідача в окрему квартиру АДРЕСА_1 , та 14.12.2005 року була зареєстрована у цій квартирі.

З 26.03.2007 року у квартирі АДРЕСА_1 , був зареєстрований відповідач ОСОБА_3 .

Відповідно до акту органу самоорганізації населення «Дерибасівка» в м. Одесі, ОСОБА_2 з осені 2017 року, ОСОБА_3 з осені 2014 року фактично не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , їхніх особистих речей у квартирі немає.

Факт непроживання відповідачів у спірній квартирі підтвердженні у судовому засіданні поясненням свідка ОСОБА_5 . Відповідачі вселитися до спірного житла не намагалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , понад встановлений законом шестимісячний строк без поважних причин, не здійснюють платежі за комунальні послуги, втратили право на користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-81, 263-265 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, 71 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житлом задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Це рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстраційного обліку за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.