Провадження № 2/638/520/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м.Харків

Головуючого - судді Цвіри Д.М.,

за участю секретаря Бадран В.Р,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

09.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом про про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , власником якої є позивач. До 2009 року останній перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . За час перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі. 26.09.2006 зі згоди позивача у вказаній квартирі був зареєстрований ОСОБА_2 ..

Після розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 16 ІНФОРМАЦІЯ_1 2009 року, ОСОБА_2 разом з матір`ю покинув зареєстроване місце проживання, та більше в квартирі АДРЕСА_1 , не з`являвся. Тобто, незважаючи на повноліття, відповідач правом проживання за місцем реєстрації не скористався. Перешкод у здійсненні цього права відповідачу не чинилось. Наразі в квартирі немає особистих речей відповідача, участі в утриманні квартири відповідач не бере, за комунальні послуги не сплачує. Як зазначає позивач, реєстрація відповідача в зазначеній квартирі чинить йому як власнику перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні власністю, у зв`язку із чим він змушений звернутись до суду

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача надала суду заяву, у якій просила провести підготовче засідання без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.05.2001р. (а.с. 6) та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.01.2002 р. (а.с. 7-8).

З Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 03.06.2019 (а.с. 5) вбачається, що в зазначеній квартирі окрім позивача зареєстрований також ОСОБА_2 , який є сином позивача та відповідачем у справі.

З матеріалів справи вбачається та визнано відповідачем, що ОСОБА_2 адресою: АДРЕСА_2 , не проживає та не з`являється, комунальні послуги не сплачує, за місцем реєстрації його речі відсутні.

Згідно ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.29ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 2 ст.405ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.142, 200, 258, 259, 263-265ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 05.11.2019 року за квитанцією №0.0..1 в розмірі 802,80 грн., тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп..

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Цвіра