Справа № 485/1646/20
Провадження №2-о/485/95/20
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Снігурівський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

01 грудня 2020 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

ОСОБА_1 заяву мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, наразі постійного місця реєстрації не має, відбуває покарання у державній установі «Снігурівська ВК(№5)». З народження і станом на 24 серпня 1991 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . По досягненню 16 років за отриманням паспорту не звертався. У 2019 році звернувся до Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області за отриманням паспорту, але рішенням начальника від 08 січня 2020 року йому надано довідку, про те що особу встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

З метою вирішення питання про громадянство України та отримання паспорту громадянина України, просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Заявник ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, заявлені вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення.

Представник Снігурівського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Дяченко С.А. подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує, у вирішенні заяви покладається на думку суду.

Представник УДМС України в Миколаївській області Долганюк Ю. у своїй заяві також просила справу слухати у її відсутність, з урахуванням письмових пояснень та витребуваних ухвалою суду від 02 грудня 2020 року документів. У своїх письмових поясненнях, які надійшли до суду 16.12.2020 вх. № 2545/20-вх., зауважила, що станом на 1991 рік заявнику було 10 років, тобто місце його проживання встановлювалось відповідно до місця проживання та реєстрації батьків чи одного з них; у вирішенні справи поклалася на розсуд суду (а.с. 13-16).

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, справи по встановленню особи № 10, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого (повторно) 18 жовтня 2019 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 104 від 10 жовтня 1981 року, заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаїв. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 3).

Згідно довідки №б/н, виданої 08.01.2020 року начальником Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області Пелех М.І проведеною перевіркою встановлено особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Миколаїв, без реєстрації місця проживання на території України, однак не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.2).

Рішенням начальника Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області Пелеха М. від 08.01.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні паспорту у формі ІD - картки на підставі п.п 3 п. 100 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", за непідтвердження належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 рік чи 13 листопада 1991 року, а після подати заяву про встановлення належності до громадянства України згідно з ст. 3 Закону України "Про громадянство України".

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон), громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;.

Відповідно до абз. 6 п.п. «в» п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 та відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (або одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Указу Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них), така особа зобов`язана в обов`язковому порядку подати до органу ДМС серед іншого судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991року та 13 листопада 1991 року.

Отже, підтвердження належності до громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання батьків заявника або його самого у неповнолітньому віці в України станом на 24 серпня 1991року або факту його проживання в неповнолітньому віці в Україні на ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має юридичне значення.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 3), ОСОБА_1 станом на 1991 рік було 10 років, тобто місце проживання останнього встановлювалось відповідно до місця проживання та реєстрації батьків чи одного з них.

За даними заяви про видачу паспорта (Ф-1) на батьків заявника: його матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, 02 березня 1987 року зверталася до органів внутрішніх справ з заявою про обмін паспорту у зв`язку з укладанням шлюбу та документовувалася паспортом громадянина УРСР серії НОМЕР_2 від 04.03.1987 року(а.с.25-27 справи про встановлення особи); його батько ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, документований паспортом(зразка 1974 року) НОМЕР_3 Жовтневим РВ ВС в Миколаївській області від 26.01.1978 року( а.с.24, справа про встановлення особи).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 2568 від 07.11.2019 року, ОСОБА_1 , 13.09.1981 року був зареєстрований на території сільської ради з 1983 по 17.08.1992 рік по АДРЕСА_2 , з 17.08.1992 року по теперішній час зареєстрований по АДРЕСА_3 (а.с.21 справа по встановленню особи), що також підтверджується завіреною належним чином копією з погосподарської книги, особовий рахунок № НОМЕР_4 .(а.с.7-8 справа по встановленню особи).

Батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований на території сільської ради по АДРЕСА_1 в період з 1983 по 17.08.1992 року. З 17.08.1992р по 07.12.2002 року зареєстрований по АДРЕСА_3 , вибув у зв`язку зі смертю, свідоцтво про смерть НОМЕР_5 виданого 04.12.2020 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)(а.с.11); мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована на території сільської ради по АДРЕСА_1 в період з 1983 по 17.08.1992 року. З 17.08.1992 р по 07.12.2002 року зареєстрована по АДРЕСА_3 , вибула у зв`язку зі смертю, свідоцтво про смерть НОМЕР_6 виданого 04 грудня 2020 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса)(а.с.12) та підтверджено довідкою вих.№2569 від 07.11.2019 року виданою Мішково-Погорілівською сільською радою Вітовського району Миколаївсбької області(справа про встановлення особи, а.с.21)

Тобто, батьки заявника, які станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) були його законними представниками (з огляду на малолітній вік), також народилися і постійно проживали на території України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для підтвердження належності до громадянства України, ним надані достатні та належні докази на підтвердження факту його народження та проживання в неповнолітньому віці на території України разом з батьками станом на 24 сепня 1991року, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 265, 315-319ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України - задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м.Миколаїв, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 22.12.2020.

Суддя С.Й. Яворський