ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6409/20
Провадження 2-з/362/14/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Харченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення до суду позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

16.12.2020 року адвокат Писаренко М.О., який дії в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , а саме: нежитлові приміщення з №1 по №18 (групи приміщень №117) (в літ. А) заг.пл.160,6 кв.м у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 32811824; земельну ділянку: кадастровий номер: :79:132:0038, площею 0.0988 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що розташована за АДРЕСА_2 ; земельну ділянка: кадастровий номер: :11:002:0223, площею 1.0074 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київськаобл., Києво-Святошинський р., с/рада. Гореницька. Заборонити ОСОБА_2 та суб`єктам державної реєстрації прав нанерухоме майно вчиняти реєстраційні дії направлені на реєстрацію та перереєстрацію права власності та/або обтяження на наступні об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення з №1 по №18 (групи приміщень №117) (в літ.А) заг.пл. 160,6 кв.м у АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер майна: 32811824; Земельну ділянку: кадастровий номер: :79:132:0038, площею 0.0988 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку: кадастровий номер: :11:002:0223, площею 1.0074 га., для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київськаобл., Києво-Святошинський р., с/рада. Гореницька.

Свої вимог заявник обґрунтовує тим, що 18 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено письмовий договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 170 742,00 дол. США.

03 грудня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір новації № 1.

Пунктом 1 та 2 Договору новації Боржник визнав та підтвердив взяті на себе зобов`язання за Договором позики від 18 січня 2013 року та зобов`язався повернути Позикодавцю грошові кошти у сумі 170 742,00 дол. США., що на момент укладення цього Договору, за офіційним курсом НБУ дорівнювало 4 855 339,031 (чотири мільйони вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн. 31 коп.

03 грудня 2020 року на виконання Договору новації № 1 від 03 грудня 2020 року Боржник повернув, а Кредитор прийняв грошові кошти у сумі 2 724 (дві тисячі) дол. США, що на момент складення розписки, за офіційним курсом НБУ дорівнювало 77 170 (сімдесят сім тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп.

Відповідно борг ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за Договором позики від 18 січня 2013 року та Договором новації від 03 грудня 2020 року № 1 становить 168 018 дол. США, що за офіційним курсом НБУ дорівнює 4 680 981 (чотири мільйони шістсот вісімдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят одна ) грн. 48 коп.

У відповідності до п. 4 Договору новації від 03 грудня 2020 року № 1 Боржник у якості забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення боргу визначеному п. 2 цього Договору, протягом 5 днів передає Позикодавцю в іпотеку належне йому на праві власності майно, оцінка якого складає не менше ніж 250 000 дол. США на дату укладення даного Договору.

Боржником не виконанні взяті на себе основні зобов`язання щодо повернення боргу та зобов`язання визначені п. 4 Договору новації від 03 грудня 2020 року № 1, майно передбачено договором не передано в іпотеку та іншим чином не забезпечено виконання грошового зобов`язання.

Пунктом 6 Договору новації від 03 грудня 2020 року № 1 Сторони встановили, що у разі невиконання Боржником своїх зобов`язань визначених п. 2 та п. 4 цього Договору, в строк, передбачений Договором, Позикодавець вправі пред`явити цей договір до стягнення в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Позивач направив відповідачу вимогу щодо погашення боргу, проте на час звернення до суду з вказаною заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 свого зобов`язання не виконав борг не сплатив та не передав в якості забезпечення наявне нерухоме майно, натомість на даний час вчиняє дії, що можуть призвести до відчуження цього майна.

Оскільки сума заборгованості є досить значною, у позивача, є реальні побоювання того, що ОСОБА_2 може реалізувати, подарувати, забезпечити інше зобов`язання або іншим чином відчужити вказане нерухоме майно. У випадку реалізації відповідачем вказаного майна, в майбутньому буде неможливо виконати рішення суду, або його виконання буде значно ускладнене.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову пред`явлену до подання позову, дослідивши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечуються зокрема забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частин третьоїстатті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Із заяви вбачається, що заявник має намір в подальшому звернутися до суду з вимогами стягнення із відповідача грошових коштів, які були отримані ним відповідно до укладено письмовий договору позики 18 грудня 2013 року.

Як вбачається із матеріалів заяви, заявник не долучає до заяви укладений договір позики від 18 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 170 742,00 дол. США, що позбавляє суд переконатися, що дійсно ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 вказані грошові кошти.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на побоювання позивача, що відповідач може відчужити вказане нерухоме майно та в майбутньому буде неможливо виконати рішення суду або його виконання буде значно ускладнене, без наведення відповідного обґрунтування,не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, які б свідчили про намір ОСОБА_2 або підготовчі дії ОСОБА_2 щодо відчуження належного йому нерухомого майна, а також дійсної вартості нерухомого майна на, яке просить накласти арешт заявник, що позбавляє суд встановити співмірність заходу забезпечення позову.

Враховуючи викладене те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях ОСОБА_1 і при цьому ним не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст.ст. 76-78 ЦПК України в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження ОСОБА_2 належного йому нерухомого майна на користь третіх осіб, не зазначено ціни позову щодо визначення співмірності заходу забезпечення позову, не долучено доказів, що земельна ділянка за кадастровим номером :79:132:0038, площею 0.0988 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 , а також договір позики від 18.01.2013 року, тому, суд дійшов висновку про відхилення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 76-78, 149-159, 247, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення до суду позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Текст ухвали виготовлено 17.12.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко