Справа № 383/1232/20
Номер провадження 2-н/383/89/20
УХВАЛА

16 грудня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Замши О.В., розглянувши заяву:

заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ;

до боржника: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ;

- про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини доходу боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того, з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2)заяву подано особою, яка немає процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка немає права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами3-6частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Зі змісту положень ч.3 ст.181, ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого вона знаходиться.

Так, у заяві ОСОБА_1 зазначила, що проживає за адресою АДРЕСА_2 . Дитина проживає біля неї та перебуває на її повному утриманні. Боржник матеріальної допомоги необхідної на утримання сина не надає.

Проте, згідно довідки, виданої Бобринецькою міською радою 07.12.2020 року №02-18/1359 встановлено, що сім`я ОСОБА_1 спільно проживає за адресою АДРЕСА_1 та складається з: чоловіка ОСОБА_2 , 1978 року народження, доньки ОСОБА_4 , 1996 року народження та сина ОСОБА_3 , 2007 року, який проживає разом з мамою та перебуває на її утриманні.

Факт проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 підтверджується довідкою про місце проживання, виданої 09.12.2020 року Бобринецькою міської радою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу за відсутності доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оскільки право на звернення до суду з заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого вона знаходиться. Вказана обставина стягувачем не підтверджена, надані докази на підтвердження перебування сина на утриманні лише матері місять суперечності, які неможливо встановити під час розгляду заяви про стягнення аліментів в наказному провадженні.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 352, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу із зазначених підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому 2 розділом ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 16.12.2020 року.

Суддя О.В. Замша