Справа № 171/552/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 грудня 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Харченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України (державний орган Державне казначейство України), Дніпропетровської обласної прокуратури , Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові бездіяльністю державних органів,-

В С Т А Н О В И В:

02.04.2018 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України (державний орган Державне казначейство України), Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області, Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові бездіяльністю державних органів, у якій позивач просив:

- визнати протиправну бездіяльність слідчого, прокурора, як процесуального керівника Апостолівського ВП Нікопольского ВП ГУНПУ та Нікопольскої місцевої прокуратури в Дніпропетровській області, щодо не проведення, як досудового так і загального слідства за повідомленням, заявою про вчинений злочин та умисне створеного перепону зі зволікання з не розпочатого відповідно досудового розслідування у формі досудового слідства за вчинення протиправних дій зловмисницею, щодо встановлених та передбачених Законом вимог згідно ст..214 КПК невідкладної реєстрації та відповідного внесення відомостей до ЄРДР відповідних даних за його повідомленням від 22.07.2016, які мають ознаки складу вчинення злочину передбаченого ст.ст.182, 185 ККУ.

- винести окрему ухвалу та направити відповідне подання до керівництва Головного управління Нвціональної поліції України та керівництва Генеральної прокуратури України порушивши питання відповідно до законодавства, в тому числі до нормативно правових актів та дисциплінарного статуту органів поліції України та Генеральної прокуратури України про накладення дисциплінарного дисциплінарного стягнення та щодо організації службового розслідування та вжиття заходів дисциплінарного впливу до винних осіб з приводу влаштованої тяганини, вчинення зухвалої протиправної бездіяльності, зухвалої недбалості, зловживання владою та службовим становищем зумисним вчинених протиправних дій спрямованих на протиправну бездіяльність, які однозначно суперечать нині діючому КПК, поставивши питання про відповідність їх займаним посадам;

- внести окреме подання зобов`язавши керівництво Головного управління Національної поліції України та Генеральної прокуратури України з`ясувавши з яких особистих спонукань посадових осіб влаштовано безпідставну тяганину і чому належно до вимог Закону не проведено, як досудове так і загальне слідство;

- звільнити від сплати судового збору;

- вирішити клопотання, а з тим поновити строк на оскарження з поважних причин, якщо суд вважатиме його пропущеним;

- стягнути з держави Україна за рахунок Державного бюджету (державні органи Апостолівське ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, Нікопольська місцева прокуратура, Державне казначейство України, Міністерство юстиції України) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 20 000 грн. 00 коп., моральної шкоди, по день фактичного ухвалення рішення суду по суті;

- судові витрати стягнути з відповідачів;

- прямо або по суті визнати порушення «правоохоронцями» ст.ст.6-13-14 Конвенції ЄСПЛ;

- під час попереднього судового засідання вирішити питання про:

- витребувати з Нікопольського міськрайоного суду в Дніпропетровській області ухвалу від 07.02.2017 року та справу, відповідно додані до неї матеріали;

- витребувати з Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області витяг ЄРДР та довідку про дату внесення відомостей до ЄРДР та дату направлення рекомендованим з повідомленням листом, повідомлення (пам`ятку потерпілому).

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави України (державний орган Державне казначейство України), Прокуратури Дніпропетровської області, Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності слідчого, прокурора протиправною відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові бездіяльністю державних органів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 22 липня 2016 року ним в під`їзді будинку, де він проживає виявлено факт вчинення кримінального правопорушення стосовно нього його сусідкою ОСОБА_2 , яка вилучила з його поштової скриньки кореспонденцію, яка надійшла на його адресу, розірвавши її на шматки та викинувши до сміттєвого баку. Про вчинена кримінальне правопорушення він негайно повідоми в телефонному режимі до Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. На його виклик приїхали працівники поліції, які зафіксували факт викрадення та подальше знищення поштової кореспонденції, вилучили пошкоджену кореспонденцію в якості речового доказу. Вважає, що дії особи, яка вчинила вказане правопорушення слід кваліфікувати за ст.ст.182,185 КК України, оскільки вказана особа, відверто порушила моральні засади суспільства в частині свідомого знищення конфіденційної інформації (пошти), що є неприйнятним з погляду суспільної моралі, загальновизнаних правил недоторканості особистого життя, відповідних ділових стосунків.

Зазначає, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області його скаргу на бездіяльність Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягала у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР задоволено. Зобов`язано внести до ЄРДР відомості викладені ним в заяві про кримінальне правопорушення від 22 липня 2016 року. Вважає, що ефективне розслідування даного кримінального правопорушення правоохоронними органами та прокуратурою не проведено, необхідні обставини у даній справі не встановлені, процесуальні дії в даному провадженні вчинено не професійно, бездіяльність вказаних органів свідчить про тяганину в даному провадженні. Вказує, що протиправні дії, щодо пошкодження його майна вчиняються вже неодноразово, набули системного характеру, проте правоохоронні органи не вчиняють дій щодо розслідування правопорушення, зокрема, при попередній кваліфікації дії вищезазначеної особи не зазначено встановлених обставин з посиланням на докази показання свідка, а також не зазначено мотивів неврахування показань самої особи, яка вчинила правопорушення.

Позивач вказує, що факт протиправної бездіяльності Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області полягає у невнесенні відомостей викладених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після одержання вказаного повідомлення про злочин, нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий та прокурор зобов`язані були вчинити у визначений строк. Вважає, що дії працівників правоохоронних органів та прокуратури також містять ознаки зловживання владою або службовим становищем.

ОСОБА_1 вважає, що вищезазначеними протиправними діями йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. На обґрунтування вказаної вимоги зазначає, що він змушений добиватись справедливості тривалий час, бездіяльність державних органів та небажання виконувати ухвалу суду є для нього особливо нестерпним та викликає тяжкі моральні страждання. Розмір отримуваної ним пенсії є недостанім, проте, він змушений звертатися за юридичною допомогою до адвокатів для оскарження бездіяльності правоохоронних органів. Таким чином його нормальні умови життя порушені та він змушений до них пристосуватися. Заподіяна йому моральна шкода полягає у спричиненні численних емоційних, психологічних та нервових зривів, яке проявляється різноманітними серцево-судинними, бронхо-легеневими, вегетативними, респіраторними, розладами, астенією, поганим перенесенням стресових ситуацій та фізичних навантажень. Вказана ситуація призвела до виникнення та існування у нього протягом тривалого часу відчуття приниження власної честі та гідності, почало утворюватися та розвиватися відчуття безпорадності, зневіри у власних силах та можливостях, як особистості, що негативно вплинуло та порушило соціальні зв`язки між позивачем та іншими членами суспільства.

Посилаючись на норми чинного законодавств вважає, що існують правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

17.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача Міністерства внутрішніх справ України, згідно з яким не визнають позовні вимоги у повному обсязі, МВС України вважає себе неналежним відповідачем по справі, а також, вважає, що належним відповідачем по справі є саме Національна поліція України, оскільки МВС України не наділено повноваженнями проводити досудове розслідування чи здійснювати контроль за його проведенням. Крім того, позивач в позовній заяві не зазначає жодних фактів, які б підтверджували протиправність МВС України, що в результаті могли спричинити завдання їй моральної шкоди. Таким чином, вважають, що МВС України не порушувало прав та інтересів позивача, позовна заява не ґрунтується на законі, тому просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.95-98).

Ухвалою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу для усунення недоліків заяви строк 10 днів з дня отримання копії даної ухвали (а.с.11).

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2018 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чумак Т.А. від участі у розгляді позовної заяви задоволено, відведено суддю Чумак Т.А. від участі у розгляді позову ОСОБА_1 , позовну заяву передано до канцелярії Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для визначення іншого судді для розгляду вказаного позову в порядку ст.33 ЦПК України (а.с.23-25).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2018 року головуючим суддею визначено суддю Семенову Н.М. (а.с.28).

Ухвалою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу для усунення недоліків заяви строк 10 днів з дня отримання копії даної ухвали (а.с.30-32).

Ухвалою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу разом із доданими до неї документами (а.с.39).

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2018 року ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року скасовано та направлено матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Держави України (державний орган Державне казначейство України), Прокуратури Дніпропетровської області, Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові бездіяльністю державних органів до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України (а.с.64-66).

Ухвалою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна (державний орган Державне казначейство України), Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області, Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НПУ, Міністерства Внутрішніх справ України про відшкодування шкоди, в іншій частині вимог позивача відмовлено у відкритті провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання до 11-00 години 03.09.2018 року (а.с.72-74).

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2018 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Семенової Н.М. від участі у розгляді позовної заяви задоволено, відведено суддю Семенову Н.М. від участі у розгляді позову ОСОБА_1 , позовну заяву передано до канцелярії Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для визначення іншого судді для розгляду вказаного позову в порядку ст.33 ЦПК України (а.с.104-105).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2018 року головуючим суддею визначено суддю Кодрян Л.І. (а.с.108).

Ухвалою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2018 року прийнято в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна (державний орган Державне казначейство України), Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області, Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НПУ, Міністерства Внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові бездіяльністю державних органів, призначено підготовче судове засідання до 14-00 години 25.10.2018 року (а.с.109-110).

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 року замінено неналежного відповідача Нікопольську місцеву прокуратуру належним прокуратурою Дніпропетровської області (а.с.121).

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті до 10-00 год. 27.05.2019 року (а.с.203-205).

27.05.2019 року судове засідання відкладено, з підстав неявки в судове засідання позивача, який повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, справу призначено до 09-40 години 10.06.2019 року (а.с.215).

10.06.2019 року у судове засідання з`явився позивач, розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, до 09-00 години 30.07.2019 року (а.с.224).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2019 року головуючим суддею визначено суддю Хоруженко Н.В. (а.с.231).

30.07.2019 року справу знято з розгляду до 10-00 години 16.09.2019 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному (а.с.233).

16.09.2019 рокусудове засідання відкладено, з підстав неявки в судове засідання всіх учасників справи, відомості щодо вручення судових повісток відсутні, справу призначено до 09-00 години 10.12.2019 року (а.с.238).

10.12.2019 року в судове засідання з`явився представник відповідача, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на ім`я позивача, з відміткою «адресата не має вдома», у зв`язку з цим, розгляд справи відкладено до 11-00 години 27.01.2020 року (а.с.1 том 2).

27.01.2020 року в судове засідання з`явився представник відповідача, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на ім`я позивача, з відміткою «адресата не має вдома», у зв`язку з цим, розгляд справи відкладено до 10-30 години 02.03.2020 року (а.с.18 том 2).

02.03.2020 року в судове засідання з`явився представник відповідача, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на ім`я позивача, з відміткою «адресата не має вдома», у зв`язку з цим, розгляд справи відкладено до 09-30 години 31.03.2020 року (а.с.31 том 2).

31.03.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на ім`я позивача, з відміткою «адресата не має вдома», у зв`язку з цим, розгляд справи відкладено до 09-30 години 26.05.2020 року (а.с.39 том 2).

26.05.2020 року справу знято з розгляду до 09-30 години 26.06.2020 року у зв`язку з навчанням судді (а.с.53 том 2).

26.06.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на ім`я позивача, з відміткою «адресата не має вдома», у зв`язку з цим, розгляд справи відкладено до 10-00 години 19.08.2020 року (а.с.62 том 2).

19.08.2020 року судове засідання відкладено, з підстав неявки в судове засідання всіх учасників справи, відомості щодо вручення судових повісток відсутні, справу призначено до 09-30 години 05.11.2020 року (а.с.68 том 2).

05.11.2020 року справу знято з розгляду до 13-00 години 22.12.2020 року у зв`язку з навчанням судді (а.с.72 том 2).

22.12.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою на ім`я позивача з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, а саме: відмова отримувати судову повістку».

Згідно з ч.9 ст.130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяв про відмову від позову не надав, а тому, враховуючи строк перебування справи у провадженні суду, суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача.

Представник порокуратури області в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Державного казначейства України в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000195 за заявою ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163 КК України вбачається, що ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Апостоліського відділу поліції Нікопольського ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР задоволено та зобов`язано Апостолівський відділ поліції Нікопольського ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внести обставини викладені ОСОБА_1 в заяві від 22 липня 2016 року про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

13.02.2017 року до СВ Апостолівського ВП надійшла ухвала Нікопольського міжрайонного суду по скарзі ОСОБА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 . ЖЕО №694 від 13.02.2017 року, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження №0000195, правова кваліфікація ч.1 ст.163 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих дій, а саме:

- допитано ОСОБА_1 , який зазначив, що 22.07.2016 року виходячи зі своєї квартири, він помітив, що хтось вийшов з під`їзду, вийшовши слідом він помітив ОСОБА_2 , яка пішла в бік парку, проходивши біля поштових скриньок в отворі скриньок він побачив платіжки, а в своїй скриньці нічого не знайшов, після чого його дружина підійшла до сміттєвого баку, де знайшла платіжки на газ на його ім`я, які були порвані;

- допитано ОСОБА_3 , яка зазначила, що 22.07.2016 року приблизно о 15 год. 15 хв. вона з чоловіком збиралася йти до магазину за покупками, перебуваючи в прохожій квартири вона почула звук характерний для відкриття чи закриття поштової скриньки, розташованої в під`їзді, який повторявся декілька разів, вийшовши з квартири побачила жінку в рожевому платті, яка швидко вийшла з під`їзду, коли вона вийшла з під`їзду побачила сусідку ОСОБА_2 , яка була одягнута в рожеве плаття, вона знаходилася поблизу баку для сміття, коли вона підійшла до баку то побачила зім`яті паперці, коли вона їх дістала, виявила, що це були квитанції сплату за газ на ім`я її чоловіка; допитано ОСОБА_2 , яка згідно ст..63 Конституції України від дачі пояснень відмовилася;

- оглянуто місце події, про що 22.07.2016 року складено протокол, відповідно до якого місцем події являється двір будинку АДРЕСА_2 , у першому під`їзді вищезазначеного житлового будинку при вході в під`їзд ліворуч розташована металева поштова скринька для отримання поштової кореспонденції декількома квартирами, ячейка для отримання кореспонденції квартири АДРЕСА_3 не зачинена, слідів механічних пошкоджень не має, кореспонденція в ній відсутня. Також у дворі даного будинку а столі знаходиться поліетиленовий прозорий пакет, в якому знаходяться розірвані паперові квитанції про сплату абонентської плати за споживання газу, виписані на ім`я ОСОБА_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , даний пакет для огляду був наданий ОСОБА_1 . Вищевказаний пакет було вилучено;

- допитано свідка ОСОБА_2 , згідно протоколу допиту свідка від 21.02.2019 року зазначила, що вона має сусіда ОСОБА_1 із останнім у неї неприязні відносини, він завжди розпочинає сварки, свариться зі всіма підряд. 22.07.2016 року вона знаходилася біля будинку приблизно о 12-00 год., далі вона із дитиною пішли до парку, котрий розташований в центрі м.Апостолове. О 13-00 годині до них підійшли працівники поліції та повідомили, що до поліції звернувся ОСОБА_1 по факту того, що ніби то вона порвало його квитанцію. Зазначила, що ніякі квитанції вона не рвала та не викидала, з сім`єю ОСОБА_4 не спілкується, крім того, зазначила, що газу у ОСОБА_1 не має більше 5 років;

- допитано свідка ОСОБА_5 , згідно протоколу допиту свідка від 20.02.2019 року зазначила, що має сусідів сім`ю ОСОБА_4 , що було 22.07.2016 року вона не чула та не бачила. Із сім`єю ОСОБА_4 у всіх неприязні відносини, так як дана сім`я завжди розпочинають сварки. Про те, що ОСОБА_1 підозрює ОСОБА_2 по факту, що остання з його слів порвала квитанції вона не вірить, та не бачила цього, крім того в квартирі ОСОБА_1 не має газу. Зазначила, що ОСОБА_2 не могла вчинити дану подію, так як вона порядна, ввічлива та хороша людина та сусідка;

- з рапортів від 21.02.2019 року, 01.03.2019 року, 08.03.2019 року, 10.07.2019 року, 20.10.2019 року, 04.11.2019 року, 18.12.2019 року, 23.01.2020 року, 05.02.2020 року, 12.02.2020 року, 20.02.2020 року, 03.03.2020 року, 05.03.2020 року, 05.03.2020 року вбачається, що допитати ОСОБА_1 в якості свідка не виявилося можливим, оскільки останній не з`являється до слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за місцем проживання двері не відчиняє, сусіди усно пояснили, що ОСОБА_1 не відчиняє нікому двері та ні з ким не спілкується, лише розпочинає сварки.

За результатами проведеного у кримінальному провадженні досудового розслідування постановою слідчого від 28.06.2020 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000195 від 13.02.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.163 КК України.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди спричиненої бездіяльністю правоохоронних органів під час розслідування заяви позивача про вчинення злочину..

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Як свідчить тлумачення статті 1176 ЦК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності умов для застосування частини першої статті 1176 ЦК, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто на основі загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК).

Пунктами 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Частиною 2 ст.28 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, доводи позивача в частині тривалого розслідування кримінальної справи, повинні розглядатися у відповідності до положень кримінально-процесуального законодавства.

Відповідний порядок щодо оскарження рішень слідчого, прокурора в ході досудового розслідування встановлено главою 26 КПК України.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до змісту статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.

Разом із тим, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17 (провадження № 61-7053зпв18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 646/5224/17 (провадження № 61-7478св18), від 23 січня 2019 року у справі № 638/1413/17 (провадження № 61-42619св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 641/7772/17 (провадження № 61-40338св18), від 30 червня 2020 року у справі № 641/7984/17 (провадження № 61-36602св18).

Позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду не надав судового рішення, ухваленого у встановленому законом порядку, яким би було встановлено протиправну бездіяльність слідчого чи прокурора щодо розслідування кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 року в справі № 182/5316/16-к про зобов`язання Апостолівський ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести обставини викладені ОСОБА_1 в заяві від 22 липня 2016 року про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчить про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження бездіяльності слідчого і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, як це помилково вважає ОСОБА_1 ..

Сам факт, що ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 року зобов`язано Апостолівський ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести обставини викладені в заяві ОСОБА_1 від 22.07.2016 року про кримінальне правопорушення до ЄРДР не свідчить про протиправність дій слідчого та завдання моральної шкоди позивачу, не має наслідків цивільно-правового характеру, враховуючи, що права та інтереси позивача вже були поновлені ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Реалізація особою її права на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом у разі задоволення таких скарг, за висновком Верховного Суду, становить достатньо справедливу сатисфакцію з відшкодування шкоди, яку зазнав позивач.

Цей висновок узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії» та від 09 лютого 2007 року «Білуха проти України», де встановлено, що визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за шкоду, завдану особі.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності, є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту протиправності бездіяльності відповідачів, факту заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру, встановлення факту протиправності дій слідчого, факту наявності причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) зазначеного органу та його вини в заподіянні цієї шкоди.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем недоведено факту протиправної бездіяльності слідчого, прокурора, іншої посадової особи органу державної влади, факту завдання йому моральної шкоди внаслідок дій чи бездіяльності відповідачів при розслідуванні кримінального провадження, її розмір, причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю слідчого та настанням шкоди, тому суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Аналогічний правовий висновок викладено при дослідженні спірних правовідносинах у постановах Верховного Суду від від 12 квітня 2019 року у справі № 686/10651/18 (провадження № 61-305св19), 31 липня 2019 року у справі № 686/22133/18 (провадження № 61-10591св19), від 03 грудня 2019 року у справі № 686/26653/18 (провадження № 61-12277св19), від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19), від 27 квітня 2020 року у справі № 686/17297/18 (провадження № 61-2738св19).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.16, 23, 1166, 1167, 1174, 1176 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави України (державний орган Державне казначейство України), Дніпропетровської обласної прокуратури , Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові бездіяльністю державних органів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Апостолівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 28.12.2020 року.

СуддяН. В. Хоруженко