Провадження № 2-з/752/364/20
У Х В А Л А

16 листопада 2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., за участі секретаря судового засідання Рожок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

у провадженні суду знаходиться справа за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

01.10.2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заяво про забезпечення заявленого нею позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить останньому , а саме на: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, посилався на те, що ціна позову складає 398 656,65 грн., з яких 198 656, 65 грн. сума, яка була передана відповідачу в межах договору надання стоматолігічних послуг. Крім того, позивач зазначив, що відповідача було затримано працівниками Дарницького управління поліції за застосування до його клієнтів "клофелину" для їх пограбування. Вважає, що невжиття заходу забезпечення у вигляді накладення арешту унеможливить виконання рішення суду, за захистом яких він звернувся.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

За правилами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, за захистом яких він звернувся до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

За правилами ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За зазначених представником позивача у позовній заяві обставин судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно існує спір щодо стягнення заборгованості за договором № 12 від 08.05.2019 року про надання платних стоматологічних послуг у ромірі 198 656,65 грн.

Однак, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї додатки суд приходить до висновку, що заявлені заявником способи забезпечення позову, а саме накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартири, які належать відповідачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 не є співмірними з заявленими позовними вимогами, оскільки їх вартість значно перевищує суму заборгованості, яку позивач просить стягнути за заявленими ним же позовними вимогами з відповідача.

Отже, зважаючи на викладені обставини суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.Г.Плахотнюк