ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9278/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

До Дарницького районного суду м. Києва 01 грудня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що з 30.09.2000 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народилися діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем.

Позивач посилається на те, що відповідач не приймає участі у утриманні дітей, не бере участь у їх вихованні, тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 30.09.2000 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народилися діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем.

21.12.2012 рішенням Іванківського районного суду Київської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка, посилалась на такі обставини, що позивач та відповідач проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою, усі обов`язки щодо утримання та їх виховання несе заявниця самостійно. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Старший син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з самого дитинства страждає вродженою аномалією головного мозку - мікроцефалія. Перебуває на обліку в КУОЗ ВО В/о внаслідок психоневрологічного захворювання, оскільки не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, в результаті чого потребує постійної посторонньої опіки та догляду. ОСОБА_1 , за тимчасовим місцем проживання звернулась до Суду з заявою про визнання громадянина недієздатним. 05 лютого 2020 року Комінтернівський районний суд м. Воронежа Російської Федерації задовольнив заяву у справі №2-674/2020 та визнав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недієздатним. На підставі Рішення Комінтернівського районного суду міста Воронежа від 05 лютого 2020 року в справі №2-674/2020 «Про визнання громадянина недієздатним», яке вступило в законну силу 13 березня 2020 року, Адміністрацією міського округу міста Воронежа Управи Комінтернівського району міського округу міста Воронеж Розпорядженням від 19 червня 2020 року №297 «Про встановлення опіки над ОСОБА_3 » призначено ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вказує на те, що вона є непрацездатною, дохід не отримує, оскільки доглядає за недієздатним сином ОСОБА_3 , пенсії на дитину-інваліда не отримує, а також утримує та доглядає молодшого сина ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, позивачка просила задовольнити позовні вимоги, якими стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

Разом з тим, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітніх дітей, що перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України не надав доказів про спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у розмірі 1/3 від всього заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дати подання позовної заяви від 01.12.2020 до досягнення повнолітня, що буде достатнім для матеріального забезпечення дитини, яка проживає разом з позивачем.

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Така матеріальна допомога може надаватися батьками в добровільному порядку або після звернення до суду з відповідною позовною заявою. Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх особами з інвалідністю І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, рішенням суду визнаний недієздатним, має опікуна, позивача по справі з якою проживає та яка за ним доглядає.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 88 Сімейного Кодексу з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 від всьогозаробітку (доходу) на строк інвалідності.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у у розмірі 1/3 від всього заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дати подання позовної заяви від 01.12.2020 на строк інвалідності.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у розмірі 1/3 від всього заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дати подання позовної заяви від 01.12.2020 до досягнення повнолітня.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 840.60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії.

Повний текст рішення виготовлено 30.12.2020

Суддя Комаревцева Л.В.