УХВАЛА

18 грудня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Яковлєва О.М.,

справа №766/12921/20; провадження №2/766/9274/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 про поновлення строків для подання доказів та подання доказів

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

25.08.2020 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просила визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; викликати та допитати свідків; витребувати докази.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підготовче засідання у справі призначено на 26.10.2020 року.

За клопотанням ОСОБА_5 , який діє в інтересах відповідача на підставі ордеру, підготовче судове засідання призначене на 26.10.2020 року відкладено на 24.11.2020 року.

27.10.2020 року від приватного нотаріуса Херсонського МНО Семиженко О.В. надійшла копія спадкової справи №9/2020.

24.11.2020 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах позивача на підставі ордеру, через канцелярію суду подала заяву, у якій клопотання про допит свідків відкликала, просила його не вирішувати. Просила закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2020 року.

У судовому засіданні 10.12.2020 року позивач та її представник підтримала заявлені позовні вимоги та обставини викладені у позовній заяві, відповідач та її представники проти задоволення позову заперечували, у судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2020 року.

У судовому засіданні 18.12.2020 року позивач та її представник заявили подане 16.12.2020 року через канцелярію суду клопотання про поновлення строків для подання доказів та приєднання до матеріалів справи доказів. Вказали, що постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивач була позбавлена можливості подати вчасно, оскільки мала прострочений паспорт.

Представники відповідача заперечили проти задоволення заявленого клопотання з підстав пропуску процесуальних строків та неповажністю причин пропуску строків на подання доказів стороною у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до яких тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Крім того, ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст.127 ЦПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним».

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Ураховуючи наведені положення ст. 83 ЦПК України, норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідну практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача, оскільки таке відповідає положенням ст. 83 ЦПК України та сприятиме дотриманню принципів доступу до правосуддя і уникненню надмірного формалізму при здійсненні права на справедливий суд.

Крім того, суд вважає об`єктивними причини зазначені позивачем доводи, щодо невчасного подання доказів.

Стосовно заперечень представника відповідача щодо заявленого клопотання сторони позивача суд зауважує, що на даній стадії не здійснюється оцінка поданих документів(доказів) на їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а вирішується лише питання щодо можливості приєднання документів(доказів) до матеріалів справи.

Керуючись ст. 10, 43, 83, 127, 259-260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про поновлення строків для подання доказів та подання доказів задовольнити.

Долучити до матеріалів цивільної справи №766/12921/20:

-Копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №0 від 19.09.2020 року

-Копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, постановлену 10.12.2020 року ПН ХМНО Семиженко О.В. за вих. №262/02-31;

-Копію фіскального чеку ПН 55 від 15.12.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21.12.2020 року.

Суддя Є.М. Булах