З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2020 року м.Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі - Сотченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м.Волноваха цивільну справу 221/7367/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Тиса - 2006» про визнання дійсним договору купівлі продажу нежитлових будівель та визнання права власності на нерухоме майно,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі продажу та визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що 25.04.2010 року він уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тиса-2006» попередню угоду купівлі-продажу, за умовами якої відповідач (продавець ТОВ «ТИСА-2006»)в особі свого представника передає йому технічну документацію та правовстанавлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, що розташований в АДРЕСА_1 . До складу об`єкту увійшла нежитлова будівля контора загальною площею 589,30 кв.м (з яких 379,80 кв.м приміщення контори, 209,50 кв.м - підвал), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля - механічний цех з прохідною, загальною площею 851,70 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля - підвал, загальною площею 60,90 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці, яка належить Новотроїцькій селищній раді.
При укладанні попередньої угоди була визначена ціна об`єктів купівлі - продажу: контора загальною площею 589,30 кв.м - 15 000 грн.; механічний цех з прохідною загальною площею 851,30 кв.м - 45 500 грн.; підвал площею 60,90 кв.м - 4 000 грн. Загальна вартість майна за угодою склала 64 500 грн. Вказана сума була внесена в касу підприємства згідно приходного касового ордеру від 25.04.2010 року .
За умовами договору відповідач взяв на себе обов`язок зняти з балансу підприємства об`єкти нерухомості та передати позивачу, про що надати довідку, що об`єкти нерухомості, які є предметом купівлі-продажу, не враховуються у нього на балансі.
Свої обов`язки представник відповідача не виконав, мотивуючи це різними причинами, за яких він не може прибути до м. Волновахи для нотаріального посвідчення угоди.
У 2014 р. почалися події, пов`язані зі збройним конфліктом на Донбасі, які створили перепони у перетині лінії розмежування. У теперішній час у зв`язку з пандемією Covid19 представник відповідача також не має можливості з`явитися для виконання встановлених договором обов`язків щодо посвідчення угоди.
Позивач вважає, що попереднім договором було обумовлено усі істотні умови договору як-то: предмет купівлі - продажу, ціну, порядок розрахунку. Він, як покупець, виконав усі умови попереднього договору, а відповідач, хоча і не відмовляється від виконання умов договору, але ухиляється від посвідчення договору нотаріально.
Позивач тривалий час користується майном, сплатив відповідачеві обумовлену грошову суму, нежитлові будівлі були фактично передані йому у користування, тому він просив в судовому порядку визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна
від 25.04.2010 р., укладеного між ним та ТОВ «ТИСА-2006» стосовно об`єктів нерухомості: нежитлової будівлі - контори загальною площею 589,30 кв.м (з яких 379,80 кв.м - приміщення
нежитлової будівлі контори), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлової будівлі - механічного цеху з прохідною загальною площею 851,70 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлової будівлі - підвалу загальною площею 60,90 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за ним право власності на нерухоме майно, припинити право власності відповідача на вказані об`єкти нерухомості.
В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача.
Відповідач в судове засідання представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, надав письмовий відзив, в якому проти задоволення позову не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Волноваського нотаріального округу Яценком О.М. за реєстровим № 2615, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що нежитлова будівля механічний цех з прохідною, загальною площею 851,70 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ТОВ «ТИСА-2006».
З договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Волноваського нотаріального округу Яценком О.М. за реєстровим № 2616, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що нежитлова будівля підвал, загальною площею 60,90 кв.м , за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ТОВ «ТИСА-2006».
З договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Волноваського нотаріального округу Яценком О.М. за реєстровим № 2614, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що нежитлова будівля контора, загальною площею 589,30 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ТОВ «ТИСА-2006». ( а.с.5,6)
З попереднього договору купівлі - продажу від 25.04.2010 року встановлено, що ТОВ «ТИСА-2006» продає, а ОСОБА_1 купує три об`єкти нерухомості, за умовами договору відповідач (продавець ТОВ «ТИСА-2006») в особі свого представника передає йому технічну документацію та правовстанавлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, що розташований в АДРЕСА_1 . До складу об`єкту увійшла: нежитлова будівля контора загальною площею 589,30 кв.м (з яких 379,80кв. м приміщення контори, 209,50 кв.м - підвал), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля - механічний цех з прохідною, загальною площею 851,70 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля - підвал, загальною площею 60,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці, яка належить Новотроїцькій селищній раді.
При укладанні попередньої угоди була визначена ціна об`єктів купівлі - продажу вищевказаних об`єктів нерухомості: контори загальною площею 589,30 кв.м - 15 000 грн.; механічного цеху з прохідною, загальною площею 851,30 кв.м - 45 500 грн.; підвалу площею 60,90 кв.м - 4 000 грн. Загальна вартість майна за угодою склала 64 500 грн. Вказана сума була внесена в касу підприємства згідно приходного касового ордеру від 25.04.2010року. (а.с. 3-4)
За умовами договору відповідач ТОВ «ТИСА-2006» взяв на себе обов`язок зняти з балансу підприємства об`єкти нерухомості та передати позивачу, про що надати довідку, що об`єкти зняті з балансу підприємства, окрім того, здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу зазначених об`єктів нерухомості.
Однак станом на момент розгляду справи судом обов`язок щодо нотаріального посвідчення договору відповідачем не виконаний.
Статтею 47 Конституції України встановлено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.
Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.
Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.
Суд, враховуючи вищевикладене, зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, визнавши таким чином, договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 25.04.2010 року дійсним та, визнавши за позивачем ОСОБА_1 право власності на вищевказане майно - нежитлові будівлі, припинивши право власності на дане майно відповідача ТОВ «ТИСА-2006».
На підставі ст.ст. 215, 220, 316, 328,334, 638 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 95, 133, 141, 263 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ТИСА - 2006» про визнання дійсним договору купівлі продажу нежитлових будівель та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 25 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ТИСА-2006» щодо об`єктів нерухомого майна: нежитлової будівлі контори, загальною площею 589,30 кв.м (з яких 379,80 кв. м приміщення контори, 209,50 кв.м - підвал), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлової будівлі - механічного цеха з прохідною, загальною площею 851,70 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлової будівлі - підвалу, загальною площею 60,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно: нежитлову будівлю контору, загальною площею 589,30 кв.м (з яких 379,80кв. м приміщення контори, 209,50 кв.м - підвал), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю - механічний цех з прохідною, загальною площею 851,70 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю - підвал, загальною площею 60,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .
Припинити право власності на зазначені об`єкти нерухомості ТОВ «ТИСА-2006».
Стягнути з ТОВ «ТИСА-2006» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.С.Овчиннікова