Справа № 265/7176/20
Провадження № 2/265/1876/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши заяву адвоката Алфьорової О.А., діючої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

10 листопада 2020 року адвокат Алфьорова О.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, а ухвалою суду від 24 листопада 2020 року відкрите провадження по справі.

16 грудня 2020 року до суду надійшла заява адвоката Алфьорової О.А., діючої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби та нерухоме майно, право власності на які зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_2 , в тому числі:

-на трикімнатну квартиру, загальною площе. 68,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-на чотирьохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-на будинок, загальною площею 92,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-на нежиле приміщення, загальною площею 1402,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

-на гараж, який знаходиться поруч з будинком АДРЕСА_5 .

Обґрунтовуючи подану заяву зазначила про те, що 19 листопада 2020 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя ухвалено рішення про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Наразі в провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Ціна позову складає 1800000 гривень. З метою забезпечення позову вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно та транспортні засоби, придбані подружжям ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі в період з 28.10.1995 року по 19.11.2020 року за спільні кошти подружжя, право власності на які зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_2 . Невжиття цих заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позову та заявленого клопотання, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, майно, на яке представник ОСОБА_1 просить накласти арешт, є спірним майном, яке входить до предмету позову.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 жовтня 2020 року, жилий будинок АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 грудня 2005 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І. (а.с. 12). Також згідно даному витягу ОСОБА_2 належить на праві власності Ѕ частина квартири АДРЕСА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 лютого 2006 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. (зворот а.с. 12).

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_2 зареєстровано 23/100 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 26.08.2004 року Маріупольською міською радою (а.с. 13-14).

Враховуючи предмет позову та обсяг позовних вимог, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення ефективного захисту прав позивачки та утруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу.

Таким чином, суд вважає за необхідне накласти арешт на жилий будинок АДРЕСА_3 , на Ѕ частини квартири АДРЕСА_6 та на 23/100 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності.

Також суд враховує, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із можливими позовними вимогами та не порушить прав та інтересів відповідача з приводу користування та володіння майном.

Щодо іншого майна, на яке представник позивачки просить накласти арешт, а саме: на чотирьохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та гараж, який знаходиться поруч з будинком АДРЕСА_5 , суд зазначає, що, ані до позовної заяви, ані до заяви про забезпечення позову суду не надано з боку позивачки відомостей щодо належності вказаного майна відповідачу на праві власності, а тому відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Алфьорової О.А., діючої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту, задовольнити частково.

Накласти арешт на жилий будинок АДРЕСА_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 грудня 2005 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіною І.І.

Накласти арешт на Ѕ частини квартири АДРЕСА_6 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 лютого 2006 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М.

Накласти арешт на 23/100 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 26.08.2004 року Маріупольською міською радою.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, та для відома - сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена 17 грудня 2020 року.

Суддя_________________