РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/279/20

провадження у справі №2/0285/318/20

12 березня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідачів: представник ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Енерго +», ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з ТОВ «Світ Енерго +» та ОСОБА_3 сплачені ним кошти в розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що з метою укладення в майбутньому з ТОВ «Світ Енерго +» договору на виконання послуг щодо встановлення сонячної електростанції на території домоволодіння позивача. Попередньо позивач передав директору ТОВ «Світ Енерго +» - ОСОБА_3 кошти в розмірі 10 000 грн. у якості завдатку, про що свідчить складена ОСОБА_3 розписка. Також позивачем на ім`я ОСОБА_3 було складено довіреність на представництво його інтересів у різних установах з метою виконання договору про надання послуг, який мав бути укладений між сторонами у справі. Однак договір між сторонами укладено не було, жодних дій по встановленню сонячної електростанції відповідачами здійснено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідачів із заявою про повернення коштів, однак кошти в розмірі 10 000 грн. позивач не отримав, що стало підставою звернення до суду із зазначеним позовом.

12 березня 2020 року ТОВ «Світ Енерго +» подало відзив на позов, у якому товариство просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Товариство зазначило, що позивач звернувся до товариства з метою надання послуг щодо встановлення сонячної електростанції «під ключ». 22 серпня 2019 року позивачу було надано для підпису проект договору на виконання послуг та специфікація вартості таких послуг на загальну суму 634 400 грн. Позивач передав директору товариства Сергієнко О.М. аванс у рахунок оплати робіт по договору на виконання послуг в розмірі 10 000 грн. Однак, на місці позивач відмовився підписувати договір, забрав проект договору із собою для ознайомлення та підпису. Вказані кошти були використані товариством у якості часткової оплати за послуги по оформленню документів і підняття потужностей електропостачання, розмір авансу в сумі 10 000 грн. не покрив затрати на роботу працівників при підготовці робіт по встановленню сонячної електростанції. Товариством було виконано роботи з метою встановлення позивачу сонячної електростанції, згідно акта здачі-приймання робіт від 15 листопада 2019 року товариством здійснено оформлення документів по підняттю потужності та підключення зеленого тарифу позивачу, вартістю 20 000 грн., яку позивач відмовився підписувати. Крім того, товариство за власний рахунок замовило та придбало метало-профіль для позивача на загальну суму 43 202 грн. 16 коп. Крім того, один із працівників ТОВ «Світ Енерго +» повідомив, що бачив біля будинку позивача працівників цього підприємства, які проводили йому монтажні роботи по встановленню сонячних панелей. Вказані працівники були викликані до керівництва товариства для надання пояснень, нащо вони відповіли, що дійсно самостійно вирішили виконати такі роботи, вказані працівники були звільнені. На підставі викладеного Товариство вважає позов необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимог з підстав, викладених у позові. Також пояснив, що він мав намір укласти з відповідачем договір по виконанню робіт щодо встановлення сонячної електростанції. З цією метою він передав директору товариства ОСОБА_3 аванс в розмірі 10 000 грн. Однак, ознайомившись із проектом такого договору та запропонованою товариством вартістю зазначених робіт, яка згідно специфікації становить 640 000 грн., він порадившись із представниками інших фірм, спеціалістами, які надають аналогічні послуги, дійшов висновку, що запропонована вартість робіт в сумі 640 000 грн. є завищеною, у зв`язку з чим він відмовився укладати договір із ТОВ «Світ Енерго +». Однак товариство, без законних на те підстав, не повертає йому сплачену суму авансу.

В судовому засіданні представник відповідачів просила відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з метою консультації та укладення договору на виконання послуг щодо встановлення сонячної електростанції на території звернувся до ТОВ «Світ Енерго +».

22 серпня 2019 року товариство надало позивачу специфікацію вартості робіт по встановленню сонячної електростанції, сума якої складає 634 000 грн. (а.с. 6).

23 серпня 2019 року позивачем складено довіреність, відповідно до змісту якої він уповноважив ОСОБА_3 бути його представником у різних установах з метою встановлення позивачу сонячної електростанції (а.с. 10).

27 серпня 2019 року з метою виконання товариством послуг по договору, позивач передав директору товариства ОСОБА_3 аванс в розмірі 10 000 грн.

Як вбачається зі змісту розписки ОСОБА_3 взяла кошти в розмірі 10 000 грн. на оформлення документів для підняття потужності до 30 кВт у ОСОБА_1 (а.с. 5).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, ознайомившись із проектом договору на виконання послуг та запропонованою товариством вартістю зазначених робіт, яка згідно специфікації становить 640 000 грн., він порадившись із представниками інших фірм, спеціалістами, які надають аналогічні послуги, дійшов висновку, що запропонована вартість робіт в сумі 640 000 грн. є завищеною, у зв`язку з чим він відмовився укладати договір із ТОВ «Світ Енерго +», а тому просив повернути йому сплачений аванс, який товариство не повертає (а.с. 7, 8).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Отже, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі укладеного (підписаного сторонами) договору про надання послуг.

Саме такі права позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 23 липня 2018 року (справа № 461/5297/16-ц).

Оскільки договору про надання послуг, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, тому суд приходить до висновку, що передані позивачем кошти ОСОБА_3 є авансом, тому підлягають поверненню позивачу.

При цьому, суд враховує, що згідно розписки суму авансу в розмірі 10 000 ОСОБА_3 отримала від позивача, як фізична особа, а не як директор ТОВ «Світ Енерго +», а тому вказані кошти підлягають стягненню саме з фізичної особи ОСОБА_3 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Світ Енерго +» не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання посадовими особами цього товариства суми авансу в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_3 підтверджуються матеріалами справи, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, позов до ТОВ «Світ Енерго +» не підлягає задоволенню, у зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ) аванс в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

У задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відподальністю «Світ Енерго +» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 користь позивача понесені судові витрати в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 13 березня 2020 року.

Суддя Т.Б. Сташків