Справа № 417/9445/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, в якому позивач просить за нею в порядку спадкування за законом право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказала, що вона є спадкоємицею за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона звернулась до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутакової І.Г. для оформлення прав на спадкове майно. На запит приватного нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії померлого, а також на її запит до Марківського об`єднаного управління ПФУ Луганської області, було отримано відповідь про те, що надати суму недоотриманої пенсії померлого чоловіка неможливо у зв`язку із тим, шо на обліку в управлінні пенсіонер; недоотримана пенсія виплачується за минули час, але не більше ніж за три роки до дня звернення тобто строк звернення був пропущений. Вважала такі дії ПФУ незаконними, протиправними й такими, що порушують її право як спадкоємиці на мирне володіння майном.

З даним позовом спочатку позивач звернулась до Марківського об`єднаного управління ПФУ Луганської області до Марківського районного суду Луганської області.

Після відкриття провадження у справі за клопотанням позивача у підготовчому провадження неналежний відповідач ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 16.01.2020 був замінений на Станично-Луганську селищну раду Станично-Луганського району Луганської області.

Цього ж дня ухвалою Марківського районного суду Луганської області справа була передана за підсудністю на розгляд Біловодського районного суду Луганської області.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 17 лютого 2020 року справа була прийнята до провадження Біловодського районного суду Луганської області та призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Відповідачу було запропоновано у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, а позивачеві після отримання відзиву у триденний строк подати на нього відповідь.

Від позивача ще до передачі справи до Біловодського районного суду Луганської області надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач також надав клопотання про розгляд справи без його представника, проти задоволення вимог позивача не заперечував.

За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною першої статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

З частини другої цієї ж статті йдеться, що члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») .

Порядок спадкування за законом та здійснення права на спадкування встановлений главами 86, 87 Цивільного кодексу України, та передбачає звернення спадкоємців до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього ж Кодексу. Перелік документів, які спадкоємець зобов`язаний надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину деталізований в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину, а також спори щодо спадкового майна не підлягають судовому розгляду. Виключно уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість зобов`язаний сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Проте збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Із позовної заяви позивача вбачається, що підставою звернення з цим позовом до суду є ненадання органами Пенсійного фонду України інформації щодо недоотриманої пенсії померлого чоловіка, у зв`язку з чим за твердженнями позивача вона не отримала свідоцтво про право на спадщину.

Факт родинних відносин позивача з померлим ніким не оспорювався, тому він в силу ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки не викликає сумнівів

З матеріалів справи дійсно вбачається, що на запит приватного нотаріуса Бутакової І.Г. від 27.05.2019 № 170/02-14 управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області надала відповідь за № 4688/03-21 від18.06.2019, з якої йдеться, що сума недоотриманї пенсії чоловіка позивача станом на 07.06.2019 відсутня, оскільки за життя той не звертався до пенсійного фонду після її припинення.

Також позивачу не було надано такої інформації на її власний запит до Марківського об`єднаного УПФУ Луганської області, оскільки її чоловік в цьому органі не перебував на обліку (див. відповідь Марківського ОУПФУ від 22.09.2019 № 164/С-14/02.1-33).

Неотримання відповідей з Пенсійного фонду України про розмір недоотриманої пенсії може бути підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом, однак позивачем доказів цього факту не надано.

Окрім цього, у порушення наведених вище норм процесуального закону, позивачем не надано доказів того, що вона оскаржувала дії органів пенсійного фонду щодо ненадання їй інформації про розмір недоотриманої пенсії, оскільки вони могли це зробити згідно електронної пенсійної справи.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України подібні позови мають матеріальний характер і повинні мати ціну позову. Однак позивач на доведення розміру позовних вимог (вказаної нею ціни позову), в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не заявляла перед судом клопотань про витребування необхідної інформації з пенсійних органів.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд вважає, що позивачем позов не доведений, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 , у задоволенні його позову до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання та підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 грудня 2020 року.

Головуючий: