Справа № 562/394/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"28" жовтня 2020 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

за участю секретаря Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, вказуючи, що 15 травня 2019 року відповідач підписав заяву про приєднання № 67183704/150519 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого банк відкрив відповідачу на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України, надав платіжну картку типу "MasterСard Debit Standard" та встановив кредит в розмірі 44100 (Сорок чотири тисячі сто) грн. Відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 38 (Тридцять вісім) відсотків річних та інші платежі в порядку на умовах та в строки, визначені договором.

Однак, внаслідок неналежного невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, станом на 11 лютого 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 39528 (Тридцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн. 71 коп., з яких: 34551 грн. 60 коп. заборгованість за кредитом, 4488 грн. 06 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 14 грн. 95 коп. - комісія, 257 грн. 11 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 117 грн. 35 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 80 грн. 45 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту, 19 грн. 19 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

В заяві на ім`я суду представник АТ "Державний ощадний банк України" Герасимчук М.В. позовні вимоги підтримує у повному об`ємі, просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив.

Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2019 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання № 67183704/150519 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якої банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та надав платіжну картку типу "MasterСard Debit Standard" (пункти 3.4.1 - 3.4.2).

При цьому, будь-які дані про строк дії картки, розміри бажаного кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами, строку повернення коштів, розміри комісії та пені за несвоєчасне погашення кредиту у підписаній відповідачем заяві відсутні.

У пункті 3.1 Заяви про приєднання зазначено, що шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

На підтвердження погодження умов договору АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського обласного управління АТ "Ощадбанк" додано до позовної заяви копію заяви відповідача про приєднання від 15.05.2019 року, виписку по картковому рахунку відповідача, витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, висновок за результатами здійснення поточної/попередньої оцінки фінансового стану позичальника від 22.05.2019 року, протокол засідання малого кредитного комітету з роздрібного бізнесу АТ "Ощадбанк" від 26.05.1019 року, а також розрахунок заборгованості.

Згідно з наданим банком розрахунком, кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ "Ощадбанк" станом на 11 лютого 2020 року становить 39528 (Тридцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн. 71 коп., з яких: 34551 грн. 60 коп. заборгованість за кредитом, 4488 грн. 06 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 14 грн. 95 коп. - комісія, 257 грн. 11 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 117 грн. 35 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 80 грн. 45 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту, 19 грн. 19 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Ощадбанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 15 травня 2019 року процентна ставка не зазначена.

Також, в у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути з відповідача крім заборгованості за тілом кредиту, відсотки за користування кредитом, також комісію та пеню за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на Паспорт споживчого кредиту, Таблицю сукупної вартості кредиту та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений на офіційному сайті банку як невід`ємні частини договору.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей Витяг з Договору розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати комісії та неустойки (пені), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на офіційному сайті позивача (www.oschadbank.ua) неодноразово змінювався самим АТ "Ощадбанк".

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії та пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, висновок за результатами здійснення поточної/попередньої оцінки фінансового стану позичальника від 22.05.2019 року, протокол засідання малого кредитного комітету з роздрібного бізнесу АТ "Ощадбанк" від 26.05.1019 року, які не містять підпису позичальника, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд визнає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Наданий позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ним нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові №342/180/17 від 03.07.2019 року зазначила, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Враховуючи правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду №342/180/17 від 03 липня 2019 року, суд вважає, що витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, висновок за результатами здійснення поточної/попередньої оцінки фінансового стану позичальника від 22.05.2019 року, протокол засідання малого кредитного комітету з роздрібного бізнесу АТ "Ощадбанк" від 26.05.1019 року, які містяться в матеріалах даної справи, не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15 травня 2019 року шляхом підписання заяви про приєднання. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Тому, щодо стягнення на користь банку 4488 грн. 06 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом, 14 грн. 95 коп. комісії та 374 грн. 46 коп. пені, то суд відмовляє позивачу в цій частині позовних вимог за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, не підлягає до задоволення вимога щодо стягнення на користь банку 19 грн. 19 коп. - трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

У справах споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Відтак відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом МЮ України №578/5 від 12.04.2012р., має статус первинних документів, а отже є належним та допустимим доказом по справі, що підтверджує розмір коштів, взятих позичальником у банку.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 15 травня 2019 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Ощадбанк" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 34551 грн. 60 коп. заборгованості за тілом кредиту.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положення ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми.

З урахування наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позовної заяви в частині стягнення з відповідача на користь позивача 80 грн. 45 коп. - трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1841 грн. 61 коп. (34632 грн. 05 коп. х 2102 грн. / 39528 грн. 71 коп.).

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України та на підставі ст.ст.526, 530, 610-611, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (рахунок № НОМЕР_3 в філії - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 303398, ) заборгованість за кредитним договором №67183704/150519 від 15 травня 2019 року в розмірі 34632(Тридцять чотири тисячі шістсот тридцять дві) грн. 05 коп., з яких: 34551 грн. 60 коп. заборгованість за кредитом, 80 грн. 45 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (рахунок № НОМЕР_3 в філії - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 303398, ) витрати по оплаті судового збору в розмірі 1841 (Одна тисяча вісімсот сорок одна) грн. 61 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Здолбунівський районний суд Рівненської області (п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Позивач: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського обласного управління АТ "Ощадбанк" (місцезнаходження: 43016, м.Луцьк, вул.Червоного Хреста, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

С у д д я