Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/1474/20
Номер провадження 2/292/360/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року смт.Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судового засідання Володіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до слідчого СВ Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області Григорчук Наталії Іванівни та прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області Башинського Олександра Олеговича, третя особа - слідчий суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц Олена Володимирівна про усунення неправомірного обмеження права особи користуватися належним їй майном,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до слідчого СВ Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області Григорчук Н.І. та прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області Башинського О.О., в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц О.В. від 08 жовтня 2019 року в рамках кримінального провадження №0000297 від 03.10.2019 року на майно, зокрема, на належний йому вантажний автомобіль "ГАЗ-330202", д.н.з. НОМЕР_1 , який на даний час перебуває на зберіганні на території спеціального майданчика ГУНП в Житомирській області за адресою: м.Житомир, вул.Слобідська, 35, зобов"язати слідчого СВ Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області Григорчук Н.І. негайно безоплатно повернути йому як власнику арештований вищевказаний вантажний автомобіль та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 25.11.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Свою позицію щодо вимог, заявлених за позовом, залишає незмінною та просить суд їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв від неї, так само як і відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Відповідач прокурор Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області Башинський О.О. в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило.

Третя особа - слідча суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц О.В. в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв від неї, а також письмових пояснень щодо позову на адресу суду не надходило.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів позову, даний спір між сторонами виник з приводу скасування (зняття) арешту з транспортного засобу - вантажного автомобіля "ГАЗ-330202", д.н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 08.10.2019 року в межах кримінального провадження №0000297.

Відповідно до статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов"язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

У справі, що розглядається, арешт на майно позивача було накладено під час досудового слідства в рамках кримінального провадження на підставі положень КПК України.

Згідно зі статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тобто, чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника, який не є учасником кримінального провадження і, разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, зняття арешту з майна, який був накладений за правилами кримінального судочинства в рамках кримінального провадження, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Крім того, як стверджує позивач, спірний автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього кодексу.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього кодексу (частина 9 статті 100 КПК України).

Отже, повернення речових доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, здійснюється у порядку, встановленому КПК України.

Ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц О.В. від 06.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна, посилаючись на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №372/2904/17-ц.

Разом з цим, згідно п.41 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19, враховуючи сформульований у цій постанові висновок про необхідність вирішення за правилами кримінального судочинства питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року, та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції суду за таких обставин Велика Палата Верховного Суду відступила від її висновку, сформульованого в пункті 49 постанови 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц, у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства. Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду не в порядку цивільного, а в порядку кримінального судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Стосовно доводів позовної заяви про те, що питання про скасування арешту майна слідчий суддя уже вирішував за правилами кримінального судочинства та відмовив у задоволенні відповідного клопотання позивача, суд зазначає, що не вправі давати оцінку діям чи рішенням судді, слідчого, які вчинялися та ухвалювалися у порядку іншого виду судочинства, а заявник у разі непогодження з відповідними діями чи рішеннями вправі їх оскаржити в установленому КПК України порядку. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтувавши його, зокрема, вищевказаними висновками.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також необхідно роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.ст.260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до слідчого СВ Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області Григорчук Наталії Іванівни та прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області Башинського Олександра Олеговича, третя особа - слідчий суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц Олена Володимирівна про усунення неправомірного обмеження права особи користуватися належним їй майном закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.С.Рябенька