Дата документу 16.12.2020 Справа № 331/4491/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4491/19 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/3473/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2020 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємства Ходоса Артема Олексійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-ІНФОРМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП-ІНФОРМ» про виплату компенсації за порушення авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємства ОСОБА_3 , ТОВ «ЗЕТ-ІНФОРМ», ТОВ «ДП-ІНФОРМ» про виплату компенсації за порушення авторських прав.

Просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь компенсацію за порушення виключного авторського права в розмірі 447 000 грн., судові витрати в розмірі 29 904 грн., конфіскувати контрафактний примірник твору, встановлений за адресою: АДРЕСА_1 , що був виготовлений та розповсюджений з порушенням авторського права, а також конфіскувати усі кліше, матриці, форми, оригінали, матеріали, обладнання та інші предмети, за допомогою яких відтворювався вказаний контрафактний примірник твору, конфіскований контрафактний примірник твору знищити, та здійснити відчуження матеріалів та обладнання, що використовувались для відтворення такого контрафактного примірнику, із перерахуванням виручених коштів до Державного бюджету України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2020 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що згідно з перехідними положеннями ЦПК України процесуальні строки розгляду справи продовжено на час дії карантину, відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, прийняття судом першої інстанції заяв про відкладення судових засідань, призначених на 10 червня 2020 року, 25 серпня 2020 року, у зв`язку з карантином, побоювання щодо можливості зараження, просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідачів ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ст. 223 ЦПК України в переліку статей з продовженими процесуальними строками відсутня, позивач не звертався із заявами про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, посилання на неможливість бути присутнім в судових засіданнях через карантинні обмеженні не ґрунтуються на доказах.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємства ОСОБА_3 , ТОВ «ЗЕТ-ІНФОРМ», ТОВ «ДП-ІНФОРМ» про виплату компенсації за порушення авторських прав.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено у справі підготовче засідання на 18 листопада 2019 року (т. 1, а.с.55).

18 листопада 2019 року підготовче засідання було відкладено на 24 грудня 2019 року (т. 1 а.с.67-68).

24 грудня 2019 року підготовче засідання було відкладено на 12 лютого 2020 року (т. 1 а.с.97-98).

12 лютого 2020 року підготовче засідання було відкладено на 02 березня 2020 року (т. 1 а.с.136-137).

02 березня 2020 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 06 квітня 2020 року (т. 1 а.с.143-144).

Згідно з довідкою секретаря судового засідання суддя Жукова О.Є. знаходилась у основній щорічній відпустці з 02 квітня 2020 року по 06 квітня 2020 року. Підготовче засідання призначено на 06 травня 2020 року (т. 1 а.с. 165, 166).

06 травня 2020 року підготовче засідання було відкладено на 10 червня 2020 року (т. 1 а.с.225, 226).

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с.228).

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення засідання з посиланням на встановлення на території України карантину (т. 1, а.с.229, 232-233).

Згідно з довідкою секретаря судового засідання 10 червня 2020 року фіксування судового процесу не здійснювалось у зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі. Підготовче засідання призначено на 25 серпня 2020 року (т. 1 а.с.234, 235).

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с.239).

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення засідання з посиланням на встановлення на території України карантину (т. 1, а.с.242-243).

Згідно з довідкою секретаря судового засідання 25 серпня 2020 року фіксування судового процесу не здійснювалось у зв`язку з неявкою позивача. Підготовче засідання призначено на 28 вересня 2020 року (т. 1, а.с.244, 248).

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с.250).

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення засідання з посиланням на встановлення на території України карантину (т. 1, а.с.251-252).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2020 року, постановленою в підготовчому засіданні, позов залишено без розгляду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог процесуального закону суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно таких умов: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію в справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID - 19» від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

В подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 20 травня 2020 року № 392, від 17 червня 2020 року № 500, від 22 липня 2020 року № 641, карантин продовжувався, відповідно до 24 квітня, до 11 травня, до 22 червня 2020 року, до 31 липня 2020 року, до 31 серпня 2020 року на усій території України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в заявах позивача про відкладення засідань, призначених на 25 серпня 2020 року та 28 вересня 2020 року, не зазначено відомостей, які б свідчили, що позивач або його представник є безпосередньо хворими чи перебувають у самоізоляції із законодавчо встановлених підстав.

Оголошений в країні адаптивний карантин та існуючі протиепідемічні обмеження не виключають можливості реалізації особою своїх процесуальних прав шляхом подачі письмових пояснень (заперечень), залучення захисника, а також особистої участі особи у розгляді справи, постанова КМУ від 13 жовтня 2020 р. № 956, яка нині діє, встановлює заборону відвідування та проведення масових заходів, режим роботи закладів громадського харчування, тощо.

Натомість, судові установи, вживши необхідних заходів безпеки для працівників та відвідувачів, працюють та здійснюють судочинство.

Окрім того, позивач не позбавлений права на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте з відповідними клопотаннями ані позивач, ані його представник до суду не звертались.

Посилання в апеляційній скарзі на відмову суду першої інстанції у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції не підтверджено належними доказами, а саме відповідною ухвалою суду.

Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що згідно з перехідними положеннями ЦПК України процесуальні строки розгляду справи продовжено на час дії карантину.

Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17 липня 2020 року набув чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Згідно з пунктом 2 цього Закону пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) викладено в такій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином». Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з часу набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» закінчився 06 серпня 2020 року.

Доводи апеляційної скарги про прийняття судом першої інстанції заяв про відкладення інших судових засідань, призначених на 10 червня 2020 року, 25 серпня 2020 року, у зв`язку з карантином, не заслуговують на увагу, оскільки вирішення питання про поважність причин неявки залежить від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин.

В той же час колегія суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі справа № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19), від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19 (провадження №61-21428св19).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду постановлена в підготовчому засіданні, а отже відсутні підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, зокрема позов залишено без розгляду у підготовчому засіданні, що суперечить вимогам пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2020 року у цій справі скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: М.С. Гончар

І.В. Кочеткова