Справа № 676/5488/19
Номер провадження 2/676/237/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю представника позивача адвоката Мішалової М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Біллер Микола Юрійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, вказавши третьою особою у справі приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Біллера М.Ю. В обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві від 16.12.2019 р. (а.с.141-144) позивач вказує, що вона 14.08. 2010 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Під час шлюбу згідно договору купівлі-продажу від 06.09.2010 р. ними як подружжям у спільну сумісну власність було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Власником квартири було зазначено ОСОБА_3 . Неодноразово після придбання квартири укладали кредитні договора для отримання коштів поскільки у придбаній квартирі необхідно було зробити ремонт та придбати необхідні меблі. Все це свідчило про те, що квартира була нашим спільним житлом і відчужувати її не мала наміру. На початку 2018 р. їх відносини з відповідачем ОСОБА_3 значно погіршились, він безпідставно ревнував, з цього приводу були постійні конфлікти. В зв`язку з цим перебувала в депресивному стані. В подальшому в неї ІНФОРМАЦІЯ_1 помер близький родич - ОСОБА_4 , а в березні 2018 р. тяжко захворіла та померла її бабуся. Це ще більше вплинуло на її психологічний стан. В той час коли перебувала у глибокій депресії під тиском відповідача ОСОБА_3 у кабінеті приватного нотаріуса ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 надала йому згоду на продаж квартири АДРЕСА_1 , попередньо домовившись про те, що поділять між собою кошти отримані за продаж квартири, що мало бути зазначено у заяві на продаж квартири. Поскільки той факт, що кошти за продану квартиру будуть поділені між ними звернулась з заявою до приватного нотаріуса, щоб вважати подану нею заяву про згоду на продаж квартири недійсною. Після цього приватний нотаріус звернувся до відповідача ОСОБА_3 який завірив її, що після продажу квартири отримає від нього кошти після оформлення договору купівлі-продажу. 17.10.2017 р. відповідач ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу зі своїм батьком - ОСОБА_2 , згідно якого квартира ніби-то була продана за 243187 грн. Не дивлячись на попередню домовленість, кошти в Ѕ частині від суми вказаної в договорі купівлі-продажу відповідач ОСОБА_3 їй не передав. Це свідчить лише про одне, що відповідач ОСОБА_2 відповідно ніякі кошти за продану квартиру йому не передавав і не мав передавати. Фактично між відповідачами було укладено договір дарування. Цей факт було приховано від неї поскільки ніколи не надала б дозволу на дарування квартири. В такий спосіб, квартира залишилась фактично у володінні ОСОБА_3 , за неї не оплачувались будь-які кошти, а її реально позбавили права власності на єдине житло, застосувавши шахрайську схему. Неодноразово зверталась в правоохоронні органи з того приводу, що не отримала кошти за квартиру, проте відповідач ОСОБА_3 обвинуватив її у вимаганні і фактично не збирався і збирається повернути їй такі кошти так як він їх особисто не отримував та не мав отримати. Позивач вважає, що між відповідачами 17.10.2017 р. було насправді вчинено договір дарування, а не договір купівлі-продажу. Вона не надавала відповідачу ОСОБА_3 згоди на здійснення договору дарування, а тому такий договір в силу ст.203, 235 ЦК України та ст.65 СК України є недійсним. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 укладений 17.10.2018 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - договором дарування, який визнати недійсним. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задовольнити. Суду позивач пояснила, що не отримала коштів після відчуження квартири, а тому вимушена була звернутися з позовом до суду; в судовому порядку спільне майно з колишнім чоловіком не ділили; шлюб з відповідачем ОСОБА_3 розірвано; до лікаря з приводу лікування депресії не зверталась.

Представник відповідача ОСОБА_3 в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник пояснив, що позивач добровільно надала у нотаріуса письмову згоду на відчуження спірної квартири, дійсно між його довірителем та його батьком було укладено договір купівлі-продажу квартири, на момент укладення договору кошти були сплачені; позивачем не надано жодних доказів підтверджуючих її перебування в депресії, проходження лікування з цього приводу; позивач не заявляла позовних вимог про стягнення компенсації за її частку у відчуженій квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник пояснив, що обставини на які посилається позивач в позовній заяві щодо неотримання нею своєї частки вартості від відчуженої квартири не є підставою для визнання укладеного договору купівлі-продажу квартири недійсним; обставини передачі коштів згідно договору його довірителем йому не відомі, кошти було передано до укладення договору про що в ньому безпомередньо вказано.

Третя особа по справі приватний нотаріус Біллер М.Ю. в судове засідання не з`явився, подав суду письмові пояснення по справі(а.с.109-111) в яких просить справу розглянути без його участі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.08.2010 р. позивач та відповідач ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

06.09.2010 р. ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу(а.с.116) було придбано у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 .

06.10.2018 р. ОСОБА_1 було оформлено у приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Біллера М.Ю. заяву про згоду на продаж і укладення договору купівлі квартири, зареєстровано в реєстрі за № 336, в якій вона надала свою згоду на продаж і укладання її чоловіком ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 на умовах і за ціною їй відомих, де покупцем виступає ОСОБА_2 . Із змісту заяви видно, що вона також заявила про свою згоду на те, щоб умови договору визначались її чоловіком без додаткового погодження цих питань із нею, та вважає, що будь-які його дії спрямовані на укладення цього правочину, відповідають їх спільному волевиявленню, просила вважати цю заяву про згоду без строку дії та безтерміновою(а.с.6,122).

17.10. 2018 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Біллером М.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 343, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору(а.с.7, 114) продаж вчинено за ціною 244000(двісті сорок чотири тисячі) грн., які продавець отримав від покупця до укладання цього договору. В п.18 договору вказано, що цей правочин вчиняється за згоди дружини покупця ОСОБА_7 та дружини продавця ОСОБА_1 , які були засвідчені нотаріально перед укладанням цього договору та 06.10.2018 р. приватним нотаріусом Біллер М.Ю.

22.10.2018 р. ОСОБА_1 було подано приватному нотаріусу Біллер М.Ю. заяву в якій вона повідомляла, що її заяву про згоду на купівлю-продаж квартири по АДРЕСА_1 просить вважати помилковою так як її воля на сьогоднішній момент змінилася(а.с.10, а.с.113).

25.10.2018 р. ОСОБА_1 було подано приватному нотаріусу ОСОБА_5 заяву в якій вона просила вважати недійсною її заяву від 22.10.2018 р., будь-яких претензій до її заяви від 06.10.2018 р. не має.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2018 р. по справі № 676/2323/18 шлюб між ними було розірвано.

Ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 5 даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Положеннями статті 235 ЦК України визначається, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Позивачем та його представником не надано суду доказів, підтверджуючих що оспорюваний договір є удаваним.

Суд критично оцінює твердження позивача та його представника, що під час укладення оспорюваного договору перебувала в депресії оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, при цього суд враховує, що в своїх поясненнях в суді позивач пояснила, що до лікарів не зверталася. На час укладення оспорюваного договору позивач добровільно надала заяву від 06.10.2018 р. оформлену у приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Біллера М.Ю. про згоду на продаж і укладення її чоловіком ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 на умовах і за ціною їй відомих, де покупцем виступає ОСОБА_2 ( батько її чоловіка, співвідповідач по справі) в якій вона також заявила про свою згоду на те, щоб умови договору визначались її чоловіком без додаткового погодження цих питань із нею, та вважає, що будь-які його дії спрямовані на укладення цього правочину, відповідають їх спільному волевиявленню, просила вважати цю заяву про згоду без строку дії та безтерміновою(а.с.6,115). Крім цього суд враховує, що згідно наданої суду третьою особою по справі копії заяви позивача від 25.10.2018 р. поданої приватному нотаріусу ОСОБА_5 вона просила вважати недійсною її заяву від 22.10.2018 р., будь-яких претензій до її заяви від 06.10.2018 р. не має.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

На думку суду та обставина, на яку посилається позивач та його представник в обґрунтування позовних вимог, що нею не було отримано від колишнього чоловіка грошову компенсацію за її частку в квартирі АДРЕСА_1 , не є підставою для визнання оспорюваного договору удаваним оскільки позивач не позбавлена права звернутися в порядку ст.16 ЦК України з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення компенсації за її частку в відчуженій квартирі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 235, 638, 655, 717 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65 СК України,

ухвалив:

в задоволені позову відмовити.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Біллер Микола Юрійович, вул.Зарванська, 16, м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області.

Повне рішення суду виготовлено 24.12.2020 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В