Номер провадження 2/754/623/20
Справа №754/2279/19
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
з участю секретаря представника позивача відповідача представника відповідачаКрутікової - Вільховченко І.С. ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 про стягнення частини доходів від використання спільного майна, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , в якому просять: стягнути з відповідача 8/9 частину доходів від використання спільної власності в розмірі 177 333 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що кв. АДРЕСА_1 належить на праві власності: 8/9 частини позивачу; 1/9 частина неповнолітньому ОСОБА_7 . Перебуваючи за кордоном позивач довідалась, що в належній їй квартирі проживають сторонні особи, яким в оренду житло передає ОСОБА_8 . Отже, відповідач користувалась квартирою з червня 2017 року, та без згоди позивача здавала її в оренду третім особам. Відповідач відмовляється врегулювати вказане питання мирним шляхом, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.03.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

25.11.2019 до суду зі сторони відповідача надійшов відзив на позов, у відповідності до якого вказує на те, що кв. АДРЕСА_1 відповідач здавала в оренду лише декілька місяців, й лише для того щоб оплатити комунальні платежі, які позивач не сплачує вже тривалий час. Зокрема, позивачем не надано жодних доказів з приводу отримання відповідачем доходу в розмірі 199 500 грн. На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позову.

12.03.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому.

Відповідач та її представник в судовому засіданні вимоги позову не визнали, посилаючись на викладене в позовній заяві. .

Допитана в процесі судового розгляду свідок ОСОБА_9 вказувала на те, що тривалий час в кв. АДРЕСА_1 проживали сторонні особи, ким вони приходяться позивачу та відповідачу не знає. Вказувала на те, що мешканці квартири змінювались, вважає, що квартира здавалась в оренду.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного.

Встановлено, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу - 8/9 частини; та відповідачу - 1/9 частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно)

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 359 ЦК України).

В позові позивач просить стягнути з відповідача частину доходів від використання спільної власності за період з червня 2017 року по січень 2019 року в розмірі 177 333 грн.

На підтвердження своїх вимог позивач надала до суду нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_10 , в якій останній зазначає, що проходячи повз будинок АДРЕСА_2 звернув увагу, що в квартирі АДРЕСА_3 горить світло. Він піднявся до квартири, двері якої йому відкрив чоловік іншої національності та повідомив про те, що йому в найм квартиру здала ОСОБА_8 . В подальшому він неодноразово бачив, що в квартирі горить світло. Коли він підійшов до квартири з адвокатом, їм відчинила двері дівчина та повідомила, що в квартирі винаймає кімнату на підставі договору оренди за ціною 3 000 грн. + 500 грн. комунальні платежі.

Крім вказаного, позивачем надано до суду листи з Деснянського УП ГУНП у м. Києві та довідку, які містять інформацію про звернення адвоката Крестянінової Л.В. щодо проживання в кв. АДРЕСА_1 сторонніх осіб.

Також до суду надано незавірену належним чином, неналежної якості копію «Договор аренды жилого помещения» від 20.04.2018, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 щодо оренди кв. АДРЕСА_1 , у відповідності до якого орендна плата становить 3 000 грн. + 500 грн., строк дії договору «по домовленості".

Крім вказаного, позивачем надані копії пояснень ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , надані Деснянському УП ГУНП у м. Києві 24.10.2018.

В заяві, поданій до суду 06.03.2019 сторона позивача посилалась на те, що період за який заявлені позовні вимоги підтверджується показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , копія договору оренди від 20.04.2018. Зазначала, що відповідач не укладала будь-яких інших договорів оренди, не посвідчувала їх з метою уникнення оподаткування, у зв`язку з чим надати їх можливості немає.

Щодо розміру вимог позову, позивач посилається на інформацію щодо середньої ринкової вартості оренди кімнати або 3-х кімнатної квартири по АДРЕСА_2 з 2017-2018 р.р.

У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази отримання відповідачем в період з червня 2017 по січень 2019 року доходів від здачі в оренду кв. АДРЕСА_1 в розмірі 199 500 грн.

Покази свідків, а також дані з Деснянського УП ГУНП у м. Києві та невідомого походження копія договору оренди від 24.10.2018, не є достатніми доказами на підтвердження вказаних обставин, оскільки не містять в собі чітко визначених розмірів доходів, отриманих відповідачем, даних щодо періоду отримання вказаних доходів, при цьому рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим, довідка УП ГУНП не є процесуальним документом, на підставі якого встановлються ті чи інші обставини, а носить інформативних характер з приводу здійснених працівниками поліції дій. Остання містить інформацію щодо проживання в спірній квартирі сторонніх осіб, проте не свідчить про отримання відповідачем будь яких доходів, їх розмір та період.

З огляду на вказане, відсутність в матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів в визначений в позові період та розмірах, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у звязку з недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 183, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 про стягнення частини доходів від використання спільного майна, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення суду складено 18.12.2020.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон