Справа № 694/1428/20 Провадження №4-с/694/13/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

17.12.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого -судді Сакун Д.І.

з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка скаргу скаргу ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , електронна пошта відсутня), представник скаржника - адвокат Смаглій В`ячеслав Миколайович (РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №285 від 18.02.2008 р., адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець Центрального відділу ДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) Постоєнко М.В. (адреса: поштовий індекс 18018, просп. Хіміків, 50, м.Черкаси, засоби зв`язку: (0472) 71-16-02, e-mail: ), стягувач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , тел. НОМЕР_7 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) Постоєнко М.В.,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Смаглій В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просить:

-визнати дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В., що пов`язані з невірним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за №72535 від 04.11.2020 протиправними;

-скасувати розрахунок заборгованості за №72535 від 04.11.2020 зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 03.05.2017 по 01.11.2020, обчислений старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В.;

-зобов`язати старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В. обчислити розмір аліментів за період з 03.05.2017 по 01.11.2020 року.

Скарга обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у старшого державного виконавця Центрального ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В. перебуває виконавчий лист №694/532/17 виданий 22.06.2017 Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.05.2017 р. до її повноліття. Виконавче провадження відкрите за №55974600. Скаржник, 16.10.2020 року звернувся із заявою від 15.10.2020 до Центрального ВДВСм.Черкаси ГТУЮ, в якій просив: здійснити уточнення всіх платежів по сплаті аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , провести перерахунок заборгованості по аліментам з урахуванням всіх платежів; - надати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»; - у новому розрахунку детально розписувати всі надходження зі сплати аліментів від ОСОБА_1 , тобто окремо із пенсії, заробітної плати та самостійно сплати аліментів на рахунок ДВС. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувану і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником. 06.11.2020 через представника адвоката Смаглій В.М. була отримана відповідь на вищезазначену заяву та розрахунок заборгованості за період з 03.05.2017 по 01.11.2020. Як вбачається з відповіді від 04.11.2020 №22186/19.25-35/72536, надаючи розрахунок заборгованості за період з 03.05.2017 по 01.11.2020 було зазначено, що у зв`язку з передачею виконавчого провадження у грудні 2019 до Центрального ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) у державного виконавця відсутня можливість відстежити платника, призначення платежу до січня 2020 та надати детальний розрахунок заборгованості по сплаті аліментів до вказаного періоду. При цьому розрахунок заборгованості з 03.05.2017 по 01.01.2020 був проведений. Також було повідомлено, що у зв`язку зі зміною рахунків, перерахування аліментів зарахованих відповідачем на рахунок виконавчої служби відбувалося з затримками, тобто не з вини скаржника. При цьому, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 04.11.2020 №72535 було зазначено про наявність у скаржника заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2020 у розмірі 2906,51 грн. Вважає дії старшого державного виконавця Постоєнко М.В. є протиправними, пов`язаними з невірним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який підлягає скасуванню. Так, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження звертає увагу на те, що є невідповідність між періодами сплачених ОСОБА_1 ОСОБА_2 аліментів з фактичними даними щодо сплати цих аліментів, які наявні в матеріалах виконавчого провадження №55974600. Керуючись матеріалами виконавчого провадження та наявними квитанціями скаржник самостійно обрахував розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 03.05.2017 по 01.11.2020 (розрахунок додано до скарги). Відповідно до самостійного розрахованого розміру заборгованості, розмір аліментів, що підлягає сплаті становить 49 776,38 грн. Розмір сплачених аліментів склав 53 559,16 грн., тобто скаржником за період з 03.05.2017 по 01.11.2020 сплачено на 3 783,28 грн.більше, ніж підлягало сплаті. Крім цього, всупереч норм Сімейного кодексу України (в редакції, яка діяла за період визначення розміру аліментів) за травень-червень 2017 розрахунок аліментів розрахований із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що суперечить ст..195 СК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості та довідки ГУ ДПС у Черкаській області №7807/50/23-00-50-23-33 від 22.07.2020 скаржник був зареєстрований як фізична особа підприємець та за період зокрема, травень-червень 2017 доходу не отримував. Отже, у період до 8 липня 2017 року, тобто до набрання чинності ЗУ №2037-VIII, аліменти мали враховуватися з доходів від підприємницької діяльності, після утримання з них податків та інших обов`язкових, безумовних платежів (витрат), зокрема витрат на здійснення підприємницької діяльності, тобто з прибутку, а не виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Крім цього розрахунок містить невідповідності з періодами перерахування на рахунок виконавчої служби аліментів з фактичними даними (квитанціями).

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.11.2020року відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання на 02.12.2020 року, про що повідомлено боржника, стягувача та державного виконавця.

В судове засідання скаржник та його представник не з`явилися. Представник скаржника Смаглій В.М. подав заяву про розгляд скарги без його участі. Вимоги в скарзі підтримав повністю.

Державний виконавець Центрального відділу ДВС у м.Черкаси в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі _.

Церпіцька Т.М. повідомлялася про розгляд даної скарги, однак до суду не з`явилася та подала заяву про розгляд скарги без її участі.

Дослідивши додані до скарги матеріали, та надавши належну правову оцінку доводам скаржника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Скаржник звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, проведеним державним виконавцем, вказуючи на те, що розрахунок є невірним та підлягає скасуванню, оскільки є невідповідність між періодами сплачених ОСОБА_2 аліментів з фактичними даними щодо сплати цих аліментів. Крім того вказує, що державний виконавець застосовувала при розрахунку розміру аліментів за травень-червень 2017 року «середню заробітну плату працівника для даної місцевості», що суперечить ст.195 СК України.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №55974600, відкрите 14.03.2018 з примусового виконання виконавчого листа №694/532/17, виданого 22.06.2017 Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів в розмірі ј частини всіх заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 03.05.2017 р. до повноліття дитини.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначений порядок стягнення аліментів.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

При цьому в редакції, яка була чинна до 08.07.2017 року, було передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Відповідно до ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Згідно ч.3 ст.195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Представником скаржника суду надано довідку ГУ ДПС у Черкаській області від 22.07.2020 №7807/50/23-00-50-23-33 про те, що ОСОБА_1 був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та згідно поданих декларацій за період з 01.05.2017 по 31.12.2017 р. доходу не отримував.

Матеріали скарги містять оскаржуваний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 03.05.2017 р., наданий на заяву ОСОБА_1 від 15.10.2020 щодо отримання розрахунку зі сплати аліментів, з якого вбачається наявність у скаржника заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2020 у розмірі 2906,51 грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця від 04.11.2020 року № 72535, заборгованість скаржника зі сплати аліментів у період травня-червня 2017р. нараховувалася виходячи із середньої заробітної плати працівника певної місцевості та із пенсії, враховуючи, що скаржник мав інші види доходу (пенсію).

Таким чином, за вказаний період заборгованість скаржника мала розраховуватися відповідно до доходу боржника, який він отримував у вказаний період. Тобто судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів скаржника травень-червень 2017 року старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м.Черкаси Постоєнко М.В. розраховано неправильно.

Так як розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 здійснювався за наростаючим підсумком, то неправильними вважаються усі розрахунки заборгованості, що здійснені після першого розрахунку заборгованості, що проведені з помилками.

Разом з тим слід зазначити, що не погодуючись з вказаним розрахунком, до матеріалів скарги представником скаржника був наданий самостійний розрахунок заборгованості по аліментам за період з 03.05.2017 по 01.11.2020, розмір аліментів який за його підрахунками становить 49776,38 грн., а розмір сплачених аліментів склав 53 559,16 грн.

Перевіривши матеріали скарги судом не приймається до уваги як належний доказ особисто зроблений розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 представником скаржника, оскільки жодних доказів, на підставі яких обчислювався розмір заборгованості зі сплати аліментів (складався розрахунок) не надано.

Відповідно до ч. 1ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, а також вимоги ст.195 СК України та те, що при складанні розрахунку заборгованості державним виконавцем не було дотримано вимог чинного законодавства, що призвело до неправильного нарахування розміру аліментної заборгованості боржника, суд приходить до висновку, що права скаржника порушені.

Щодо пропуску строків звернення з даною скаргою до суду, про які зазначила стягував у поданій суду заяві, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається із матеріалів скарги скаржник ОСОБА_1 дізналася про існування оскаржуваного розрахунку 06.11.2020, про що він сам вказує у поданій скарзі. Однак звернувся з даною скаргою до суду скаржник лише 18.11.2020.Тому, суд вважає, що скаржником було пропущено строк на зверненнядо суду з даною скаргою. Щодо вимоги про здійснення нового розрахунку заборгованості по аліментам, то така вимога також задоволенню не підлягає, оскільки такий розрахунок вже здійснений та міститься в матеріалах справи.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», СК України (в редакції, чинній до 08.07.2017), ст.ст. 258, 268, 447-453 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , представник скаржника - адвокат Смаглій В`ячеслав Миколайович, суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець Центрального відділу ДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнко М.В., стягувач: ОСОБА_2 на дії державного виконавця Центрального відділу ДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В.- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, шляхом подання апеляційної скарги до Звенигородського районного суду Черкаської області.

Суддя Д.І.Сакун