Провадження № 2/522/165/20
УХВАЛА

02 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2014 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого наразі є Акціонерне товариство «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

18 березня 2015 року ухвалою суду позовну заяву публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення залишено без розгляду.

02 червня 2015 року ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», який діє за довіреністю, задоволено та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року про залишення без розгляду позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення скасовано, а матеріали справи повернуто до того ж суду 1 інстанції для розгляду позову по суті.

Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково (т.1, а.с. 71-72).

17 травня 2016 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року в частині позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, було змінено (т.1, а.с. 173-177).

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2016 року були скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с. 235-238).

У своїй ухвалі суд касаційної інстанції зазначив, що звертаючись до суду з указаним позовом, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру під АДРЕСА_1 . В свою чергу, апеляційним судом у вищевказаному судовому рішенні було встановлено, що ОСОБА_1 змінила статус іпотечного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нежитлові приміщення офісу від 18 липня 2012 року. Однак, змінюючи рішення суду першої інстанції та звертаючи стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності за банком на нежитлове приміщення офісу, який розташований по АДРЕСА_2 , апеляційний суд не врахував, що така вимога не заявлялась позивачем під час звернення до суду першої інстанції, при цьому вказаний предмет іпотеки не зазначений у договорі, змін до іпотечного договору також не було внесено, крім того сторонами було надано звіти про оцінку майна, які, в залежності від статусу такого майна, є різні.

Після повернення справи до суду першої інстанції, 20 серпня 2018 року Банк подав заяву про зміну позовних вимог, відповідно якої просив визнати офіс, загальною площею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 , предметом іпотеки, переданого в забезпечення зобов`язання та продати його на прилюдних торгах (т.2, а.с. 34-40).

У підготовчому засіданні 28.08.2018 року судом було прийнято заяву від 20.08.2018 року про зміну позовних вимог (т.2, а.с. 115-116).

20 листопада 2018 року представником ОСОБА_1 подано до суду відзив (т.2, а.с. 131-135, 146-150).

Крім того, ухвалою Приморського районного суду від 31 липня 2019 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , було відмовлено у задоволенні заяви про закриття провадження у справі з посиланням на те, що предмет спору відрізняється від предмету права власності позивача (т.3, а.с. 27).

07 серпня 2019 року представником ОСОБА_1 адвокатом Главацьким Ю.А. подано повторну заяву про закриття провадження (т.3, а.с. 44-47).

Ухвалою суду від 07 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі від 07.08.2019 року задоволено та закрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.3, а.с. 44-47).

20 грудня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду заяву представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Борщенка Костянтина Юрійовича задоволено та замінено позивача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» у цивільній справі №522/18874/14-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року про закриття провадження (т.3, а.с. 138-141).

20 грудня 2019 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», задоволено та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2019 року про закриття провадження у справі скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.3, а.с. 142-146).

13 січня 2020 року вказана справа повернулась з Одеського апеляційного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшла в провадження судді Чернявської Л.М.

14 січня 2020 року ухвалою судді прийнята до провадження справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

В судове засідання 02 грудня 2020 року позивач/представник позивача не з`явились, що є черговою повторною неявкою сторони позивача в судові засідання 09.06.2020 року, 13.08.2020 року про час, дату і місце яких позивач повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення сторони позивача про розгляд справи у судових засіданнях, що були призначені 09.06.2020 року, 13.08.2020 року, 02.12.2020 року за зазначеною позивачем адресою, про що в матеріалах справи є відповідна інформація.

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем, її представником не подавалось.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки сторони позивача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з 2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Як видно з матеріалів справи, позивач та представник належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судових повісток на зазначену в позові адресу місця проживання позивача та її представника, з відмітками про їх отримання. Проте, в зазначені судові засідання позивач та/чи його представник не з`явились.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, причин для відкладення розгляду справи, які можуть бути визнані поважними та підстав для неприбуття сторони позивача в судові засідання не було.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, а саме 09.06.2020 року, 13.08.2020 року, 02.12.2020 року, зважаючи також на те, що позивач є безпосередньою особою, яка має бути заінтересована в належному розгляді справи, так як позивач звернуючись до суду мав намір захистити свої права.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились систематичному не з`являнні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

Крім того, слід зауважити, що сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача та/або представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості вирішити справу в розумні строки та постановити рішення по суті заявлених вимог.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська