ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6085/20
провадження № 2/753/5429/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю "Медичні центри "Медіагруп", товариства з обмеженою відповідальністю "Нест груп" про визнання правочинів недійсними та витребувавння майна,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2020 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю "Медичні центри "Медіагруп", товариства з обмеженою відповідальністю "Нест груп" про визнання правочинів недійсними та витребувавння майна.

Дослідивши вказану заяву, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Зазначена норма Закону має імперативний характер.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про відвід судді подана ОСОБА_1 , яка не є учасником по справі. Крім того, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 18.11.2020 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи відмовлено. А заява про відвід судді фактично зводиться до незгоди з процесуальним рішенням.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю "Медичні центри "Медіагруп", товариства з обмеженою відповідальністю "Нест груп" про визнання правочинів недійсними та витребувавння майна, слід повернути заявнику.

Враховуючи викладене та керуючись стст. 10, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю "Медичні центри "Медіагруп", товариства з обмеженою відповідальністю "Нест груп" про визнання правочинів недійсними та витребувавння майна - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

СУДДЯ Ю.С.МИЦИК