Справа № 530/1404/19
Номер провадження 2/530/105/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., секретаря судового засідання Пилипенка Є.С., представника позивача адвоката Кулик В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 про стягнення коштів отриманих від відчуження автомобіля, придбаного за час перебування у шлюбі, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В Зіньківському районному суді Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 про стягнення коштів отриманих від відчуження автомобіля, придбаного за час перебування у шлюбі.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.10.2019 року відкрито провадження в цивільній справі позовного провадження.

В позовній заяві позивачка вказує, що 10 грудня 2015 року ОСОБА_3 (позивач) уклала шлюб з ОСОБА_2 (відповідач), який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис за №107. Укладений між сторонами шлюб розірваний рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.09.2019 у справі №530/355/19. В період шлюбу до моменту припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства позивач та відповідач за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ 211540, д. н. з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 . Проте відповідач під час перебування у шлюбі відчужив вищезгаданий автомобіль своєму братові, не отримавши на це згоди позивача. Окрім того отримані кошти відповідач витратив на власні потреби, а не на потреби сім`ї. В звязку викладеним просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6 , у розмірі 45 815 (сорок п`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень) гривень 00 коп..

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6 , у розмірі 45 815 (сорок п`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень) гривень 00 коп..

Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Представник позивачки, адвокат Кулик В.О.в судовому засіданні заявив клопотання про продовження судового засідання в зв"язку з тим, що відповідач та представник відповідача жодного разу не з"являлися на судові засідання, а тільки заявляли клопотання про відкладення засідань, чим зловживали своїми правами та затягували розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 яка знаходииться на розгляді з 22.10.2019 року.

Відповідач, ОСОБА_2 ,в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а саме судових повісток на 26.02.2020 року на 10 год. 30 хвилин, 26.03.2020 року на 15 год. 30 хвилин, 12.05.2020 року на 8 год. 50 хвилин, 17.06.2020 року на 13 год. 30 хвилин, 05.10.2020 року на 14 год. 30 хвилин, 10.11.2020року на 14 годину 30 хвилин, на 17.12.2020 року на 15 год. 30 хвилин, у відповідності до вимог ст.ст. 129-131 ЦПК України, за останньою відомою суду адресою його місця знаходження. Причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов у встановлений судом строк та заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і він не з"явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає положенням ст.ст. 191 ч. 2,281 ЦПК України.

Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлений обов"язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування відповідача про розгляд справи. Згідно електронного сайту Зіньківського районного суду Полтавської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначенні судові засідання.

В зв`язку із викладеним та беручи до уваги вищевикладене суд встановив, що відповідач належним чином був повідомленим, в судове засідання двічі не з"явився знаючи про те, що в Зіньківському районому суді знаходиться цивільна справа про стягнення коштів отриманих від відчуження автомобіля, придбаного за час перебування у шлюбі.

Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка відповідача, характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до ст..223 ЦПК України суд встановив, що відповідач належним чином повідомлений, від нього не надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, а тому суд визнає неявку відповідача, ОСОБА_2 не поважною та проводить судове засідання.

Заслухавши представника позивача, який заявив клопотання про продовження судового засідання та просив відмовити по клопотанню представника відповідача, який зловживає своїми правами та дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що клопотання представника позивача підлягає до завдоволення, а по клопотанню представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 222, 258,260,261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача, ОСОБА_4 задоволити.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи №530/1404/19 за позовом ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 про стягнення коштів отриманих від відчуження автомобіля, придбаного за час перебування у шлюбі.

По клопотанню представника відповідача ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко