Справа № 724/1417/19
Провадження № 2/724/8/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Бабій Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,-
В С Т А Н О В И В:
06.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний батько ОСОБА_4 , на день смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі і на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , власником якого був покійний батько, до якого відноситься: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., ганок літ. а, відмостка літ. І, літня кухня-сарай літ. Б, прибудова літ. б, літня кухня літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д, вбиральня літ. Ж, погріб літ. ПГ, вхід в погріб літ. ВхПГ, хвіртка літ. №1, хвіртка літ. № 2, огорожа літ. № 3, огорожа літ. № 4, замощення літ. ІІ, які належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя покійний батько склав заповіт щодо розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті на її ім`я. Вказує, що в термін встановлений чинним законодавством, вона як спадкоємець за заповітом вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі чого була заведена спадкова справа.
Також зазначає, що крім неї також вступили в спадщину і відповідачі в справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В липні місяці 2019 року вона як спадкоємець звернулась до приватного нотаріуса Масловської І.Ю. по питанню видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок по АДРЕСА_1 їй відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для подальшого вирішення, оскільки нотаріусом їй було повідомлено, щоб надати оригінал заповіту, який за життя склав на неї ОСОБА_4 , на що вона вказала, що вже надавала раніше оригінал заповіту.
При цьому, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй нотаріусом надано не було.
Крім того, зазначає, що у неї існує конфлікт інтересів з відповідачами у справі, а саме є спір щодо спадкового майна, оскільки їй відомо про існування іншого заповіту складеного покійним батьком на ОСОБА_3 відповідача 2 в даній справі, проте її заповіт був складений покійним батьком на її користь пізніше ніж заповіт на відповідача 2.
Зазначає, що цивільна правоздатність покійного ОСОБА_4 припинилась у момент його смерті, однак за життя покійний спадкодавець не виготовляв правовстановлюючого документа на житловий будинок, а тому вона змушена звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке належало покійному батькові в судовому порядку.
Земельна ділянка, площею 0,2071га., розташована за адресою: АДРЕСА_1 була приватизована за життя покійним батьком ОСОБА_4 .
Житловий будинок та належні до нього будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_4 , закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, що підтверджується даними технічного паспорту, що містяться в розділі характеристика будинку, господарських будівель та споруд.
Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, до якого відноситься: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., ганок літ. а, відмостка літ. І, літня кухня-сарай літ. Б, прибудова літ. б, літня кухня літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д, вбиральня літ. Ж, погріб літ. ПГ, вхід в погріб літ. ВхПГ, хвіртка літ. №1, хвіртка літ. № 2, огорожа літ. № 3, огорожа літ. № 4, замощення літ. ІІ, яке належало її покійному батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 05.11.2019 року надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити у її відсутності, також в даній заяві просила допитати свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 25.09.2019 року позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що заповіт який був вчинений на ОСОБА_1 є нікчемним.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 25.09.2019 року позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.
Представник відповідачів ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що заповіт від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 є нікчемним.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 16.12.2019 року суду пояснив, що покійний ОСОБА_4 був батьком його дружини, помер він ІНФОРМАЦІЯ_1 . До смерті покійний ОСОБА_4 зламав ногу та перебував деякий час в лікарні, при поверненні з лікарні вони його забрали до седе додому на АДРЕСА_2 , там він був у лежачому стані десь на протязі півроку, а потім помер.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 16.12.2019 року суду пояснила, що ОСОБА_4 її дідусь, їй відомо, що дідусь проживав в селі Анадоли з її мамою ОСОБА_1 , коли дідусь захворів то її мати і вона також доглядали за ним, тому і заповіт дідусь зробив на її маму. Останні півроку він дуже хворів, спочатку зламав ногу, потім в нього стан погіршився і він знаходився в лежачому стані.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні 16.12.2019 року суду пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1 , останнім часом дідусь проживав біля них, це було на протязі півроку до дня його смерті, він був дуже хворий. Вказала, що вона допомогала матері доглядати за дідусем, оскільки той був дуже хворим та перебував в лежачому стані. Сини дідуся до нього жодного разу за цей період не приходили. Також вказала, що вона була оформлена по догляду за дідусем, оскільки дідусь впав та зламав собі тазобедерну кістку, операцію йому не робили, так як в нього було слабке серце. На той момент, коли дідусь робив заповіт на її маму, то він з ними не проживав, оскільки проживав у себе, ми приходили тоді до нього кожного вечора. Заповіт складався до того часу, як дідусь заламав собі тазобедерну кістку.
Свідок ОСОБА_9 05.11.2019 року в судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка суду пояснила, що до сільської ради приїхали ОСОБА_4 та його донька ОСОБА_1 , зайшли прямо в кабінет до голови сільської ради, потім голова вийшов до неї і сказав підготувати заповіт, бо ОСОБА_4 хоче зробити його на доньку, так як та за ним доглядає. Заповіт ОСОБА_4 підписував в кабінеті голови сільської ради, чи був на той час голова сільської ради в кабінеті та ОСОБА_1 вона не пам`ятає, та не виключає, що ті там були, сам заповіт вона готувала в своєму кабінеті на комп`ютері по шаблону. ОСОБА_4 пред`явив їй копію паспорта та пенсійне посвідчення, на підставі яких вона і посвідчила вказаний заповіт, оскільки їй було відомо, що паспорт в ОСОБА_4 забрав його син ОСОБА_2 та йому не віддавав, оскільки в них був конфлікт. Тому вона і завірила вказаний заповіт по копії паспорта та по пенсійному посвідченню. Покійний ОСОБА_4 сам особисто підписував заповіт, тиску на нього ніякого не було. Повноваження на неї посвідчувати заповіти було покладено розпорядженням. Підтвердити, що вона наодинці з заповідачем складала заповіт не змогла.
Свідок ОСОБА_10 будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка суду пояснив, що в день посвідчення заповіту до нього прийшли ОСОБА_4 та його донька ОСОБА_1 , ОСОБА_4 сказав, що хоче зробити заповіт на ОСОБА_1 , на що він сказав секретарю, що та підготувала заповіт. Пояснив, що йому було відомо, що в їхній сім`ї існує конфлікт і у ОСОБА_4 син ОСОБА_2 забрав паспорт, тому при посвідченні заповіту у ОСОБА_4 була в наявності лише копія паспорта та пенсійне посвідчення і на основі цих документів він сказав секретарю сільської ради зробити заповіт. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 пішли в кабінет до секретаря робити заповіт, а він залишився в себе в кабінеті. Текст заповіту йому на той час був невідомий, і він не був присутнім під час посвідчення заповіту.
Суд, заслухавши пояснення відповідачів, представника відповідачів ОСОБА_7 , свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 3 січня 2017 року.
Звернувшись до суду, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на спадкове майно, до якого відноситься: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., ганок літ. а, відмостка літ. І, літня кухня-сарай літ. Б, прибудова літ. б, літня кухня літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д, вбиральня літ. Ж, погріб літ. ПГ, вхід в погріб літ. ВхПГ, хвіртка літ. №1, хвіртка літ. № 2, огорожа літ. № 3, огорожа літ. № 4, замощення літ. ІІ, яке належало її покійному батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що за життя її батько ОСОБА_4 22.09.2015 року склав на неї заповіт щодо розпорядження своїм майном, що підтверджується копією заповіту (а.с.13).
При цьому, відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов не визнали та ствердили, що заповіт вчинений на користь позивача є нікчемним, так як має місце посвідчення заповіту особою, яка не мала на це права, а також складення заповіту з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, в зв`язку з цим в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі.
Згідно ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 22.09.2015 року, склав заповіт щодо розпорядження своїм майном на випадок своєї смерті на ОСОБА_1 , вказаний заповіт був посвідчений в Анадольській сільській раді.
Згідно змісту заповідального розпорядження від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , заповіт стосується житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , земельні ділянки вказаним заповітом не охоплюються.
Позивач ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги, посилаючись на те, що державні акти на зазначені земельні ділянки нею втрачені.
Як встановлено судом, особами які претендують на спадщину після ОСОБА_4 , є онук та троє дітей, інших спадкоємців немає.
Відповідач ОСОБА_3 є пенсіонером по інвалідності (3 група загального захворювання), а тому згідно ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку - половину всього спадкового майна, яка б належала йому у разі спадкування за законом.
04 січня 2017 року приватний нотаріус Хотинського районного нотаріального округу Масловська І.Ю. на підставі заяви ОСОБА_11 (сина) відкрила спадкову справу після смерті ОСОБА_4 (справа № 1-2017).
Також, 04 січня 2017 року, нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька подав ОСОБА_2 , а 14 лютого 2017 року заяву про прийняття спадщину подала ОСОБА_1
07 вересня 2017 року заяву про прийняття спадщини також подав ОСОБА_3 (онук), якому рішенням Хотинського районного суду від 22 серпня 2017 року (справа № 724/1106/17) було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .
Судом під час розгляду даної справи встановлено, що заповіт складений від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 в силу закону є нікчемним, а тому суд вирішує вказаний спір з таких підстав.
При цьому, під час розгляду даної справи, судом встановлено підстави нікчемності заповіту від 22.09.2015року, складеного від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в Анадольській сільській раді.
Так, зі змісту вказаного заповіту, вбачається, що він складений 22 вересня 2015 року о 11:40 год. в селі Анадоли, Хотинського району, Чернівецької області, згідно якого ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: свій житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 заповідаю своїй доньці - ОСОБА_1 , 1959 р.н. Зміст ст. 535 Цивільного кодексу України йому роз`яснено. Заповіт складено в двох примірниках, один з яких зберігається в справах Анадольської сільської ради Хотинського району, а другий видається заповідачу. На прохання заповідача заповіт складено за допомогою загальноприйнятих технічних записів. Після цього тексту, в заповіті міститься підпис, поряд з яким не вказано прізвище, ім`я та по батькові або хоча б прізвище та ініціали особи, яка поставила свій підпис. Після «підпису» незрозуміло якою особою надрукований наступний текст: «22 вересня 2015 року, цей заповіт посвідчено мною, ОСОБА_9 , секретарем Анадольської сільської ради Хотинського району, Чернівецької області. Заповіт підписаний гр. ОСОБА_4 у моїй присутності о 11.50 год. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 39, стягнуто державне мито.
В кінці заповіту міститься назва посади, прізвище та ініціали особи, яка складала, встановлювала особу-заповідача, перевіряла дієздатність і посвідчувала заповіт - секретар виконавчого комітету О. Максимчук, міститься її підпис та відтиск печатки.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.
Згідно ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.
Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою, відповідного органу місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочинів здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, якому викладено текст правочину, посвідчу вального напису.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: вживають заходів щодо охорони спадкового майна; посвідчують заповіти (крім секретних).
Відповідно до статті мають право посвідчувати заповіти. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських рад вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради покладено вчинення таких дій.
Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Нікчемний правочин є недійсним у силу закону, такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи № 916/3156/17 від 02 червня 2019 року, в якій ВП ВС погодилася з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-308цс16, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 369/2770/16-ц і від 7 листопада 2018 року у справі № 357/3394/16-ц, відповідно до яких нікчемним правочин є в силу закону.
Стаття 203 ЦК України визначає наступні вимоги: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Заповіт, як односторонній правочин відповідає загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).
Судом встановлено, що на момент посвідчення оспорюваного заповіту в селі Анадоли, Хотинського району, Чернівецької області (22.09.2015 року) нотаріусів не було, а тому «відповідним органом місцевого самоврядування, який вправі був приймати рішення про уповноваження посадових осіб Анадольської сільської ради вчиняти нотаріальні дії» є виконавчий комітет Анадольської сільської ради.
Згідно матеріалів справи, встановлено, що в даній сільській раді виконавчий комітет був утворений, що підтверджується копією рішення сесії Анадольської сільської ради VI скликання № 251/06/2013 року від червня 2013 року «Про внесення змін до виконавчого комітету Анадольської сільської ради», але рішення про уповноваження посадових осіб Анадольської сільської ради вчиняти нотаріальні дії, виконавчий комітет не приймав.
Таке рішення, всупереч вимог вище описаних законів, прийняв сільський голова ОСОБА_10 , який видав розпорядження № 05-А від 03.02.2014 року, яким уповноважував вчиняти нотаріальні дії - секретаря сільської ради ОСОБА_9 .
Отже, судом встановлено, що вказаний заповіт посвідчений посадовою особою, яку виконавчий комітет Анадольської сільської ради Хотинського району не уповноважував вчиняти нотаріальні дії, оскільки в матеріалах справи міститься лише копія розпорядження Анадольського сільського голови № 05-А від 03.02.2014 року «Про призначення відповідальної особи за ведення нотаріальних дій по Анадольській сільській раді» та копія рішення сесії Анадольської сільської ради № 251/06/2013 року від червня 2013 року «Про внесення змін до виконавчого комітету Анадольської сільської ради», рішення сесії Анадольської сільської ради про обрання секретарем Анадольської сільської ради № 299/10/2013 від 17.10.2013 року; рішення виконавчого комітету № 5 від 11.02.2015 року «Про затвердження переліку адміністративних послуг, що надаються Анадольською сільською радою».
При цьому, судом встановлено, що була порушена і нотаріальна таємниця при посвідченні заповіту, оскільки заповіт посвідчувався в присутності особи, на користь якої складався, тобто у присутності ОСОБА_1 , а також у присутності Анадольського сільського голови ОСОБА_10 , що є порушенням п. 1.4 розділу І Порядку № 3306/5, ст. 8 Закону України «Про нотаріат» та ст. 1255 ЦК України.
Судом, згідно наданих документів Анадольської сільської ради та виконавчого комітету Анадольської сільської ради встановлено, що відповідно до рішення сесії шостого скликання від 17 жовтня 2013 року за № 299/10/2013 обрано секретарем Анадольської сільської ради депутата від виборчого округу № 4 ОСОБА_9 , доручено секретарю Анадольської сільської ради Максимчук О.В. здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету Анадольської сільської ради.
Однак, як встановлено судом, обидві посади ОСОБА_9 не надавали їй право вчиняти нотаріальної дії, в тому числі посвідчувати заповіти.
За вказаних обставин заповіт від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 не відповідає положенням ЦК України та статті 37 Закону України «Про нотаріат».
Виходячи з аналізу наведених норм права, суд приходить висновку, що оспорюваний заповіт складено без дотримання вимог щодо його посвідчення, оскільки обов`язки щодо вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_9 покладено розпорядженням сільського голови, а не рішенням виконавчого комітету.
Разом з тим, суд не може погодитися із викладеним позивачем в позовних вимогах, згідно яких остання просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом від 22.09.2015 року, оскільки вказаний заповіт складений із порушенням змісту та форми його посвідчення, та в силу закону є нікчемним.
Таким чином, враховуючи те, що між сторонами існує конфлікт інтересів з відповідачами у справі, а саме є спір щодо спадкового майна, а також існування іншого заповіту складеного покійним ОСОБА_4 та користь ОСОБА_3 - відповідача 2 в даній справі, суд вважає, що підстав для визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 , на які вона посилається в обґрунтування позовних вимг у суду немає, а тому в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 346, 392, 1217, 1223, 1261, ч. 3 ст. 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 142, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2020 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв