Справа № 594/1601/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Борщеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Хацкевича Руслана Михайловича, заінтересована особа Борщівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Хацкевич Р.М., звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, та яка була його родичкою, посилаючись на те, що після смерті останньої відкрилась спадщина, на яку він претендує як спадкоємець за заповітом і з приводу оформлення спадщини, ОСОБА_3 від його імені, звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцеві та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, зазначив, що у зв`язку із станом здоров`я і поважним віком, ОСОБА_2 переїхала жити до своїх родичів заявника ОСОБА_1 та його матері, де проживала до моменту смерті, а це більше 4 років. Місце реєстрації ОСОБА_2 до смерті не змінювалося у зв`язку з відсутністю такої потреби, так як її будинок також знаходився в с.Пищатинці.

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник заявника адвокат Хацкевич Р.М. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, а заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи міський голова Борщівської міської ради Чопик І.К. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника міської ради, при цьому зазначив, що заперечень щодо задоволення заяви не має.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_2 , що в ході судового розгляду справи було стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Пищатинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 02 лютого 2016 року.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки, заповіла заявнику ОСОБА_1 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 08 травня 2012 року, посвідченого секретарем Пищатинської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 22.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, та з приводу оформлення якої ОСОБА_3 від імені заявника звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні спадкових справ та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори № 749/02-14 від 12.09.2020 року.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

На підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем, заявником ОСОБА_1 надано довідки Борщівської міської ради №№174, 255 від 25 червня 2020 року, з яких вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області, але постійно проживала без реєстрації за іншою адресою, а саме АДРЕСА_1 , де за вказаною адресою постійно проживав та був зареєстрований заявник ОСОБА_1 , який здійснював за померлою ОСОБА_2 догляд.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

На підставі ст.1268 ЦК України, ч.2 ст.315 ЦПК України, керуючись ст.ст. 12, 15, 81, 84, 89, 136, 141, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пищатинці Борщівського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: