У Х В А Л А

14.12.2020 р. м. Жмеринка
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П. розглянувши позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку,
ВСТАНОВИВ:
22.04.2020 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшли матеріали позовної заяви військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 року головуючим суддею із розгляду даної справи визначено суддю Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощука П.П.
За відсутності в матеріалах отриманого судового провадження документальних відомостей щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача, судом на власний запит отримано повідомлення виконкому Жмеринської міської ради від 30.04.2020 року стосовно зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 18.05.2020 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін призначено на 15.06.2020 року.
Представник позивача військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву якою просив судове засідання провести за начвними матеріалами справи без участі позивача, позовну заяву підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву якою просив розгляд справи провести буз його участі, не заперечував з приводу заявлених позовних вимог.
Вивчивши доводи позовної заяви, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з обгрунтування позовних вимог, даний цивільний спір заявлено з підстав того, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2017 року №216 відповідача ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом, та зараховано до списків особового складу і призначено на посаду курсанта.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 неодноразово порушував вимоги ст.ст. 11, 12, 13, 49, 24, 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року №548-ХГУ, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року № 551-XVI, а саме свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, берегти державне майно.
Одним із порушень є вживання спиртних напоїв у зв`язку чим даного військовослужбовця було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».
Відповідача за вживання спиртних напоїв 09.12.2017 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме наказам командира військової частини НОМЕР_1 № 913-ОД від 18.12.2017 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі пп. е п. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 6 даного наказу притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 5088 грн. 92 коп. згідно п.13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР.
Тому за колишнім військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 рахується борг в сумі 4783,90 грн.
Тобто, між вказаними сторонами виник спір щодо стягнення вказаної суми заборгованості, яка пов`язана зі звільненням відповідача з військової служби.
Згідно вимог ч.1 ст.19 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 17 ч.1 ст. 4 КАС України передбачено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до змісту ч.1 ст.2 "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У постанові від 05.12.2018 року в справі №818/1688/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 року в справі №533/934/15-ц, від 20.06.2018 року в справі №815/5027/15, від 03.10.2018 року в справі № 755/2258/17, спори у яких також стосувалися звернення суб`єкта владних повноважень із позовом про стягнення грошових коштів з особи, що перебувала на публічній/державній службі, і суд дійшов висновку, що питання стягнення збитків/відшкодування шкоди, завданих особою, що перебуває або перебувала на державній/публічній службі, має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.
Відступаючи від вказаних вище правових висновків, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Положеннями п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, за встановлених обставин того, що заявлений в межах цієї справи спір між позивачем військовою частиною НОМЕР_1 та відповідачем ОСОБА_1 (колишнім військовослужбовцем (солдатом) військової частини НОМЕР_1 ) є публічно-правовим, як такий що поширюється на проходження та звільнення з публічної служби, він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язкуз чим провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю. Позивач має право вирішувати спірні питання у відповідному адміністративному суді в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
З огляду на відсутність застереженого ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" клопотання сторони позивача про повернення судового збору, це питання наразі судом не вирішується, що не позбавляє позивача права подальшого його вирішення у встановленому законом порядку.
Враховуючи викладене, керуючись ст.255,258-261 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку закрити.
Роз`яснити позивачу право на звернення з позовом до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Порощук П.П.