Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"22" грудня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька ОСОБА_1 . Ще до дати розірвання шлюбу, ОСОБА_2 зник не пояснюючи своєї відсутності та до теперішнього часу не повідомляє місце свого перебування, не виходить на зв`язок. Бажаючи провести реєстрацію місця проживання дитини, вона звернулась до ЦНАП, де їй було повідомлено про неможливість реєстрації дитини через те, що батьки зареєстровані за різними адресами. У зв`язку з тим, що позивачка не знає точного місця проживання ОСОБА_2 , а сам він ухиляться від виконання батьківських обов`язків, жодного разу не відвідав дитини, не з`являвся для проведення реєстрації народження дитини, не з`являється для проведення реєстрації місця проживання дитини, не надає письмової згоди реєструвати дитину за адресою проживання матері, необхідно визначити місце проживання дитини рішенням суду. Вона проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками, які допомагають доглядати за дитиною, такий додатковий догляд є необхідним , між іншим, через наявність у дитини хвороби.

На підставі викладеного, просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 .

Позивачка та її представник, який діє на підставі ордеру, адвокат Яровой А.В., у судове засідання не з`явились, надали заяви, згідно яких позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки представник відповідача, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивач не заперечував проти заочного вирішення справи.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила вирішити справу на підставі висновку Органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів кожної дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами та особисте виховання дитини, а потім згідно ч.2 цієї статті батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, а також згідно ч. 3 цієї статті батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 24.01.2018 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.01.2018 року було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

Відповідно до заочного рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06.03.2019 року у справі №264/6935/18 шлюб, зареєстрований 24.01.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис №14, - розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище - « ОСОБА_7 ».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оскільки дитина народилась до спливу 10 місяців з дня розірвання шлюбу, то вважається, що батьком народженої дитини є відповідач, проте, у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а відмінність у прізвищах батьків унеможливлювало державну реєстрацію народження дитини, за зверненням позивачки, заочним Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполі від 02.12.2019 року у справі №264/4727/19 визначено дитині прізвище матері « ОСОБА_7 ».

В подальшому, на підставі вказаного заочного рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 02.12.2019 у справі №264/4727/19, було проведено державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 22.01.2020 року, актовий запис № 56 від 22.01.2020 р.

Судом встановлено, що позивачка зареєстрована в АДРЕСА_1 , де мешкає разом з батьками та малолітньою донькою ОСОБА_3 .

Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 02.12.2019 року у справі № 264/4727/19 було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 з 30.10.2013 року, проте з вказаного гуртожитку виселився але з реєстрації не знявся та у гуртожитку не проживає.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 01.1-01-23-170 від 28.10.2020 року, є доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 .

Суд, враховуючи обставини справи, що встановити точне місця проживання або перебування відповідача ОСОБА_2 не виявилось можливим, а сам він ухиляться від виконання батьківських обов`язків, не відвідує дитину, не з`явився для проведення реєстрації народження дитини, не з`являється для проведення реєстрації місця проживання дитини, не надає письмової згоди зареєструвати дитину за адресою проживання матері, приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання дитини за місцем проживання матері рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 3-5,76-81,141,258-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 141-142, 150-155 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем її реєстрації в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: А. М. Іванченко