Провадження №2-з/447/20/20
Справа №447/3536/20
У Х В А Л А

21.12.2020 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановила:

17.12.2020 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, відповідно до якої просить зупинити стягнення згідно постанови ВП № 63863298 від 09.12.2020 приватного виконавця виконавчого округу у м. Києві Малкової М.В. про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу - виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. від 20.11.2020 ,зареєстрований в реєстрі за № 93483, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 56920,47 грн.

У заяві про забезпечення позову від 17.12.2020 заявник вказує, що ця заява подана до суду до подання позову до ТОВ «Вердикт- Капітал».

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що за постановою про відкриття провадження ВП № 63863298 від 09.12.2020 про стягнення з нього на користь ТзОВ « Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 56920,47 грн на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. від 20.11.2020 , зареєстрований в реєстрі за № 93483 накладено арешт на його заробітну плату та майно,крім того винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Суд розглянувши заяву, дослідивши та проаналізувавши матеріали подані в її обґрунтування, дійшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що необхідність забезпечення позову заявник мотивує тим,що постановою серії ВП № 63863298 від 09.12.2020 звернено стягнення на відрахування із доходів ОСОБА_1 у розмірі 20% із заробітної плати та інших його доходів.

Однак заявником не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що щомісяця з його доходів здійснюються відрахування в розмірі 20 % на виконання спірного виконавчого напису, на підтвердження його мотивації необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Крім цього,дослідивши зміст заяви не вбачається за необхідність зупинення стягнення,що здійснюється на підставі вчиненого 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С.., зареєстрованого в реєстрі за № 93484 оскільки зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є блокуванням виконання виконавчого провадження.

Таке зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду. Так у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позивачем буде досягнуто мети позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.

Таким чином суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Друзюк М. М.