Дата документу 17.12.2020 Справа № 321/813/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 321/813/20Головуючий у 1-й інстанції Кравченко Н.О.
Пр. № 22-ц/807/3328/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кримської О.М., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (надалі ПрАТ «СК «АРКС») до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (надалі ПрАТ «СК «ЮНІВЕС») про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-5), в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 13853,11 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, 27.07.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ТЗОВ «АЛЬТЕХ ТМ СЕРВІС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №185а6е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ).

21.03.2017 року о 08:20 в м. Київ, просп. Ак. Палладіна, 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ТЗОВ «АЛЬТЕХ ТМ СЕРВІС») та автомобіля OPEL - Astra (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , (власник автомобіля ОСОБА_1 ). Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований ПАТ «Страхова компанія «АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту №І85а6е від 27.07.2016 року. Згідно із довідка № 610151 про ДТП та постанови Святошинського районного суду міста Києва від 24.04.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2199106 від 30.03.2017 року та умов договору страхування № 185а6е від 27.07.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 13853,11 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 321307 від 31.03.2017 року.

Позивачем зазначено, що до АТ «СК «АРКС» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 - ТЗОВ «АЛЬТЕХ ТМ СЕРВІС»), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.03.2017 року о 08:20 в м. Київ, просп. Ак.Палладіна, 7.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу OPEL - Astra (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно полісу № АК/2481506. Полісом № АК/2481506 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в розмірі 100000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. 18.07.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/003931/3. Зазначену заяву (разом з пакетом документів) було отримано відповідачем 30.07.2018 року, що підтверджується інформацією щодо поштового відправлення 02 8 з сайту «УКРПОШТА».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.04.2020 року по справі №910/1771/20 за позовом АТ «СК «АРКС» до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про стягнення страхового відшкодування, в задоволенні позовних вимог було відмовлено в зв`язку з тим, що довели ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.

З урахуванням п. 72 висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, v випадках, передбачених v статті 37).

Відтак, позивач може отримання страхове відшкодування з винної в ДТП особи, оскільки отримав відмову у виплаті від його страховика згідно ст. 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 13853,11 грн., а ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відмовлено у виплаті страхового відшкодування, тому ціна позову становить 13853,11 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції Кравченко Н.О. (а.с. 36).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 39) відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено з повідомленням сторін у цій справі.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с.52) до участі у цій справі залучено ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2020 року (а.с. 57-59) в задоволенні позову ПрАТ «СК «АРКС» у цій справі відмовлено.

Всі учасники цієї справи із вищезазначеним рішенням погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували, окрім позивача ПрАТ «СК «АРКС».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ПрАТ «СК «АРКС» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 66-73) просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі і стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 13853,11 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2102,00 грн., а також судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3153,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 75).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 16 жовтня 2020 року (а.с. 76).

В автоматизованому порядку у цій справі суддею Кримською О.М. замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалим лікарняним останньої (а.с. 81-82).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 83) дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України.

Відповідач через свого представника подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 84-90).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ПрАТ «СК «АРКС» у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 2, 7, 12, 141, 228-229, 258-260, 263 -265, 268, 280-283 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі, неналежності відповідача.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального прав, рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що 27.07.2016 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ТЗОВ "АЛЬТЕХ ТМ СЕРВІС" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №185а6е (а.с. 19-21), відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ).

21.03.2017 року о 08:20 в м. Київ, просп. Ак. Палладіна, 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ТЗОВ "АЛЬТЕХ ТМ СЕРВІС") та автомобіля OPEL - Astra (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , (власник автомобіля ОСОБА_1 ), внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль VOLKSWAGEN - Caddy (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований ПАТ «СК «АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту №І85а6е від 27.07.2016 року.

Згідно із довідкою № 610151 про ДТП (а.с.9) та постановою Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/5164/17 від 24.04.2017 року, яка набрала законної сили, (а.с.8) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України), тобто з вини останнього.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування (А.С.11), страхового акту № АХА2199106 від 30.03.2017 року (а.с.10) та умов договору страхування №185а6е від 27.07.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 13853,11 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 321 307 від 31.03.2017 року (а.с. 7).

На момент пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно полісу № АК/2481506, яким встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в розмірі 100000,00 грн., франшиза - 00,00 грн. (а.с. 24, 51).

18.07.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/003931/3, на що отримав відмову. Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.04.2020 року по справі №910/1771/20 за позовом АТ «СК «АРКС» до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про стягнення страхового відшкодування, в задоволенні позовних вимог було відмовлено в зв`язку з тим, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого (а.с. 25-26).

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані положеннями Цивільного кодексу України про страхування, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «;Про страхування».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі ст.СТ. 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Такі висновки висловлені ВП ВС у постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц.

Разом із тим, помилковими при вищевикладених правильно встановлених фактичних обставинах цієї справи є висновки суду першої інстанції про те, що оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує розміри ліміту страхової суми згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», то позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, у цій справі є безпідставними.

Оскільки, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що обов`язок страхової компанії, в якому була застрахована цивільна відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 , - ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплачувати позивачу ПрАТ «СК «АРКС» в порядку саме суброгації, а не регресу (як помилково зазначав у своєму позові у цій справі) припинився на підставі ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» через неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, що підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 13.04.2020 року у справі №910/1771/20 за позовом АТ «СК «АРКС» до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про стягнення страхового відшкодування, яке набрало законної сили, (а.с. 26 зворот).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській …справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у який беруть участь та самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 81 ч. 4 ЦПК України).

Тому, в даному випадку в силу вимог ст. 1194 ЦК України різниця між фактичним розміром шкоди 13853,11 грн. і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», на яке позивач втратив право (00,00 грн.), складає вся вищезазначена сума 13853,11 грн. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

В силу вимог ст. ст. 267 ч. ч. 3, 4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Апеляційним судом встановлено, що ДТП сталася 21.03.2017 року, позивач звернувся до суду у цій справі із вищезазначеним позовом лише 22.06.2020 року (відмітка суду на позові а.с.1), позовна давність для стягнення вищезазначеної суми в порядку суброгації у даному випадку складає 3 (три ) роки з дати ДТП.

Проте, відповідач ОСОБА_1 особисто чи через свого представника у цій справі не просив застосувати позовну давність, остання не була предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі, та, відповідно, остання не може бути предметом апеляційного суду у цій справі в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України.

Крім того, згідно із п. 3 постанови № 5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року ухвалюючи рішення, суд має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому, суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв`язку із цим, додаткові посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі (в порядку регресу замість в порядку суброгації), не є підставою для відмови в задоволенні пред`явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 5 ч. 2 ЦПК України (ефективний спосіб захисту), враховуючи, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що між сторонами у цій справі виникли саме відносини суброгації, а не регресу, останній мав визначити, що застосуванню у цій справі підлягають саме норми права саме: ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», на які у тому числі посилався позивач у цій справі у своєму позові (а.с. 4), та задовольнити позов позивача у цій справі саме до винуватця ДТП ОСОБА_1 про стягнення 13853,11 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у повному обсязі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ПрАТ «СК «АРКС» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції у цій справі є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПрАт «СК «АРКС» слід задовольнити, рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2020 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ПрАТ «СК «АРКС» задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» 13853,11 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги позивача ПрАТ «СК «АРКС» у цій справі, останній має право на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_1 понесених ним документально підтверджених судових витрат, пов`язаних зі розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 5467,00 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції 2102,00 грн. (а.с. 6) + судовий збір за подачу апеляції 3153,00 грн. (а.с. 65).

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 серпня 2020 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» () 13853,11 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» () судові витрати, пов`язані зі розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 5467,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 17.12.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кримська О.М.Подліянова Г.С.