Справа № 157/1724/20
Провадження №2-о/157/44/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на 3 місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця її проживання. В обґрунтування вимог зазначає, що у шлюбі із ОСОБА_2 вона перебувала з 9 листопада 2002 року по 2 квітня 2014 року. Від шлюбу є троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_4 , 2009 року народження, ОСОБА_5 , 2013 року народження. Після розлучення відповідач повернувся жити до своєї матері, однак усі ці роки у спокої їх не залишає, у стані алкогольного сп`яніння систематично приходить до них і вчиняє сварки, висловлюється нецензурною лайкою, завдає їй тілесних ушкоджень, умисно пошкоджує предмети домашньої обстановки, погрожує їй фізичною розправою. Неодноразово за її викликами до них прибували співробітники поліції, проводили з відповідачем роботу роз`яснювального характеру, складали відносно останнього протоколи у справах про адміністративні правопорушення, однак дієвого результату це не дало. 20 серпня 2019 року біля 19 год. колишній чоловік, перебуваючи у спільному будинку по АДРЕСА_1 , ображав її, виражався нецензурними словами у її адресу, словесно погрожував їй фізичною розправою, виганяв з будинку, а тому його судом було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 170 грн. 13 серпня 2020 року близько 20 год., за цією ж адресою, ОСОБА_2 безпідставно чіплявся до неї, словесно ображав, погрожував фізичною розправою, намагався побити, як наслідок завдав шкоди її психічному здоров`ю, вчинивши домашнє насильство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, і адміністративному стягненню правопорушник не піддавався, оскільки на момент розгляду судом справи закінчилися передбачені ст. 38 КпАП України строки. 21 серпня 2020 року о 8 год. колишній чоловік, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вкотре прийшов по місцю її з дітьми проживання і, поставивши вимогу приготувати йому каву, став словесно її ображати, погрожував фізичною розправою, і тому, аби уникнути побиття, вона змушена була залишити будинок, а коли ж близько 16 год. 30 хв. того ж дня повернулася назад, то ОСОБА_6 продовжував знаходитися у них на подвір`ї та був зайнятий пошкодженням огорожі з металопрофілю, на її зауваження відповідач відреагував агресивно, завдав шкоди її психічному здоров`ю, чим знову вчинив домашнє насильство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, і судом йому було обрано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 357 грн. Окрім цього, на даний час у Камінь-Каширському районному суді Волинської області знаходяться обвинувальні акти про вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України (про те, що 18 травня 2020 року, близько 17 год. ОСОБА_2 , знаходячись поблизу літньої кухні, що на території все того ж домогосподарства, під час конфлікту та сварки, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин з нею, у присутності їхніх неповнолітніх дітей умисно ухопив її руками за шию і здавлював її, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості у вигляді внутрішнього шкірного крововиливу в ділянці шиї); та ч. 1 ст. 126 КК України (про те, що 3 вересня 2020 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_2 за тією ж адресою під час суперечки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав удару лобом у її праву надбрівну ділянку, внаслідок чого заподіяв їй фізичний біль і не спричинив їй тілесних ушкоджень). Попри притягнення до адміністративної відповідальності, обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, ОСОБА_2 продовжує зловживати спиртними напоями і в стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварки, нецензурно висловлюється у її сторону, ображає, тобто вчиняє психічне насильство над нею, як своєю колишньою дружиною.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримала з викладених у ній підстав, просила її вимоги задовольнити та пояснила, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався судом до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства, а також у провадженні суду щодо нього є два кримінальні провадження за нанесення їй тілесних ушкоджень, спричинення ударів, останній фактично проживає у своєї матері, проте, будучи у стані алкогольного сп`яніння, в будь-який час, в тому числі і нічний час, приходить по місцю її з дітьми проживання, заважає відпочивати, ображає нецензурними словами, погрожує, очевидцями чого не раз стають діти, пошкодив вікна у житловому будинку, приходить до неї та дітей із сторонніми підозрілими чоловіками, які пристають до її одинадцятирічної дочки.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечив проти задоволення заяви, посилаючись на те, що він має право на проживання у житловому будинку, в якому проживають його діти та позивачка, і остання також відносно нього вчиняє домашнє насильство.

Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заяву про видачу обмежувального припису може бути подано, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства.

У відповідності до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила, зокрема, домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству, на строк від одного до шести місяців.

Статтею 1 зазначеного закону визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, в тому числі, на колишнє подружжя, дітей подружжя.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальний припис є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям, їх шлюб було розірвано рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 2 квітня 2014 року.

Від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з заявницею за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 по місцю проживання по АДРЕСА_1 проживає не постійно.

Як вбачається з пояснень заявниці, останній також проживає у своєї матері по АДРЕСА_2 .

Встановлено також, що постановами судді Камінь-Каширського районного суду від 18 вересня 2019 року та від 17 листопада 2020 року, які набрали законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, тобто у вчиненні домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_1 та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім того, у провадженні Камінь-Каширського районного суду Волинської області знаходяться кримінальні провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України про обвинувачення останнього у нанесенні заявниці 18 травня 2020 року поблизу літньої кухні, що на території домогосподарства за місцем його реєстрації по АДРЕСА_1 , тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких, та про заподіяння їй 3 вересня 2020 року на території цього ж домогосподарства одного удару лобом голови у праву надбрівну ділянку, тобто заподіяня заявниці фізичного болю, що не спричинило їй тілесних ушкоджень.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що між колишнім подружжям існують неприязні відносини, часто виникають конфліктні ситуації, проти чого вони не заперечили і в судовому засіданні.

Наявність між заявницею та заінтересованою особою зазначених конфліктів негативно відображається на психологічному, фізичному стані заявниці, так і на їх неповнолітніх дітях, які проживаю по АДРЕСА_1 , і стають вимушеними очевидцями вищезазначених подій.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, зокрема, наявності триваючого конфлікту між колишнім подружжям, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення відносно заявниці домашнього насильства, перебування на розгляді у суді кримінальних проваджень відносно ОСОБА_2 про обвинувачення останнього у заподіянні тілесних ушкоджень заявниці та фізичного болю, що не спричинило їй тілесних ушкоджень, тобто про обвинувачення у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України, на думку суду, існує високий ступінь ризику продовження ОСОБА_2 вчинення дій фізичного та психологічного насильства, а отже наявні правові підстави для застосування до нього обмежувального припису, що є необхідним з метою забезпечення безпеки заявниці, недопущення загрози її здоров`ю, а також і не допущення психологічного травмування дітей сторін.

Беручи до уваги, що вищезазначені кримінальні провадження ще не розглянуті судом, остаточного рішення не ухвалено, обмежувальний припис доцільно видати на строк три місяці, про що просить заявниця.

Надаючи оцінку всім вищезазначеним обставинам та доказам, суд дійшов висновку, що належить визначити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 і покласти на нього обов`язки, про які просить заявниця ОСОБА_1 : 1) заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з заявницею за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання заявниці.

Такі заходи та обов`язки не будуть надмірно обмежувати права ОСОБА_2 , не будуть обмежувати права останнього на свободу пересування, перебування в місцях загального користування, і є пропорційними меті застосування до нього обмежувального припису.

На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, належить віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 350-1 350-6, 350-8, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та встановити наступні тимчасові обмеження його прав та покласти на нього обов`язки:

1) заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з заявницею за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання заявниці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії обмежувального припису терміном на 3 (три) місяці, який обчислювати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Камінь-Каширський ВП ГУНП у Волинській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також Камінь-Каширську міську раду Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий: О. В. Антонюк