РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

(Справа № 285/2470/14-ц, провадження у справі № 2/0285/59/20)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_1 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року до суду звернулось Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке в подальшому було перейменоване в акціонерне товариство «УкрСиббанк», з позовом, якій в подальшому було уточнено, до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де просить стягнути з останніх в солідарному порядку на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 квітня 2008 року в розмірі 24 199 (двадцять чотири тисячі сто дев`яносто дев`ять) доларів США 47 (сорок сім) центів та пеню в розмірі 2 053,24 грн. /т.1 а.с.167,168 /

В обґрунтування позову зазначає, що 15.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №0про надання позичальнику споживчого кредиту в розмірі 52 000(п`ятдесят дві тисячі) дол. США строком до 13.04.2018 року.

Відповідачем ОСОБА_1 з моменту отримання кредитних коштів погашення кредиту здійснено лише частково. Станом на 29.04.2014 рік заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем АТ «УкрСиббанк» складає 24 199 доларів США 47 цента та пеня в розмірі 2 053,24 грн

Поручителем за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору виступила, згідно договору поруки №197363 від 15.04.2008 р., ОСОБА_2 .. Згідно п.1.1. зазначеного договору поруки, ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання в повному обсязі відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед банком, що виникли з кредитного договору.

Позивач посилаючись на те, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договором поруки, а саме не здійснюють погашення заборгованості по кредиту, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 . В судовому засіданні 18.02.2020 року позовні вимоги банку не визнала. Посилаючись на те, що оскільки позивач не надав суду належних, достовірних доказів про надання кредиту саме в валюті, просить суд в задоволенні позову відмовити /т.2 а.с.186/.

22 вересня 2014 року в судовому засіданні протокольною ухвалою суду було об`єднано зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим в одне провадження з первісним позовом /т. 1 а.с.76,77/. Позивачка за зустрічним позовом посилаючись на те, що оскільки банк у визначений законом шестимісячний строк з дня порушення зобов`язань боржником не звернувся до неї з вимогою про дострокове повернення кредиту, просить зустрічний позов задовольнити. Інших підстав для визнання поруки припиненою позивачкою ОСОБА_2 . Заявлено не було.

Відповідач за зустрічним позовом АТ «УкрСиббанк» у поданому заперечені позовні вимоги не визнав. Відповідач посилаючись на те, що оскільки строк пред`явлення вимоги до поручителя ним не було порушено, просить у задоволенні зустрічного позову відмовити /а.с.88,89 т. 1/.

Представник позивача АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, направив клопотання в якому не заперечував щодо слухання справи у його відсутності. При цьому ним було викладено аргументи по справі.

Відповідач ОСОБА_1 . В судове засідання повторно не з`явився про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 , яка одночасно є позивачем за зустрічним позовом, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила. В зв`язку з чим суд на підставі п.2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглядає справу у її відсутності.

Дослідивши наявні матеріали в справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 15.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 52 000 дол. США, копія якого знаходиться у матеріалах справи /т. 1 а.с.5-11,125-130/. Згідно п.1.5. Договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку. Згідно п.1.2.2. договору ОСОБА_1 зобов`язався повертати банку кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 13.04.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

15.04.2008 р. в забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір поруки між відповідачем ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» /т. 1 а.с.12-13/

Відповідно до п.п.1.1 договору поруки відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалася перед позивачем (кредитором) відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед позивачем (кредитором), що виникли з кредитного договору укладеного між ним та ПАТ «УкрСиббанк», в повному обсязі. Відповідно до п.п.1.4. відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов`язань.

Як видно із вимог, відповідачі попереджалися про необхідність дострокового повернення кредиту, в зв`язку з порушенням ними умов договорів /т. а.с.32,33/.

Судом встановлено, що між сторонами в справі виникли правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору та договору поруки.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Згідно з частиною четвертої статті 559 ЦК України, у редакції чинній на час дії спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 відбулось перше прострочення платежу за грудень 2013 року та за січень 2014 року, а останній платіж ним було внесено 05.02.2014 року в розмірі 401,64 дол США та 06.092.2014 року в розмірі 9,94 дол США. (т.1 а.с.17)

З вимогою до ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 банк звернувся 30.04.2014 року, яка ними була отримана 12.05.2014 року, а з позовом до суду банк звернувся 26.06.2014 року (т. 1 а.с. 32,33).

Отже з вищевикладеного вбачається, що відповідачем за зустрічним позовом ПАТ «УкрСиббанк» було дотримано строку визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтовані, в зв`язку з чим зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає.

Інших підстав щодо визнання поруки припиненою, позивачкою ОСОБА_2 , заявлено не було, а тому суд проводить розгляд справи в межах заявлених позовних вимог.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, обов`язок банку щодо надання позичальнику коштів (кредиту) у розмірі та на умовах, встановлених договором, має бути виконаний належним чином.

Позивач АТ «УкрСиббанк» посилається на те, що він надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 52 000 доларів США.

Заперечуючи цю обставину, представник відповідача ОСОБА_1 зазначав, що позивач не виконав умови кредитного договору і не надав ОСОБА_1 обумовлену суму в іноземній валюті, а надав йому 266 600 грн.

Суд не погоджується з такими доводами представника позивача виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.5 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку. Саме на цей відкритий ОСОБА_1 рахунок 15 квітня 2008 року, відповідно до меморіального ордеру № та виписки за кредитним договором, кредитні кошти у розмірі 54 000,00 доларів США були перераховані Банком та отримані боржником, які в подальшому ним використовувалися.(т. 1 а.с.123,199-225)

Таким чином, зазначені докази достовірно підтверджують отримання 15 квітня 2008 року ОСОБА_1 кредитних коштів та розпорядження ними на власний розсуд. Про отримання коштів від банку також свідчить подальша поведінка ОСОБА_1 , який частково сплачував заборгованість за кредитним договором до 06 лютого 2014 року, про що свідчить надана позивачем АТ «УкрСиббанк» довідка-розрахунок (т.1 а.с.14-31).

Разом з тим, ОСОБА_1 не надав суду доказів про те, що він не підписував кредитний договір та додаткову угоду до нього і не надав відповідних судових рішень про визнання цих правочинів недійсними, отже не спростував презумпцію їх правомірності, передбачену статтею 204 ЦК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «УкрСибанк» є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Також в зв`язку з тим, що позовні вимоги банку задоволено повністю, наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідачів понесених позивачем судових витрат у розмірі 2781,23 грн.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, м. Харків, проспект Московський, 60) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості- задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15 квітня 2008 року в розмірі 24 199 (двадцять чотири тисячі сто дев`яносто дев`ять) доларів США 47 (сорок сім) центів та пеню в розмірі 2 053,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «УкрСиббанк» документально підтверджені судові витрати у розмірі 2781,23 грн., а саме з кожного по 1390,61 грн..

В задоволені позовних вимоги ОСОБА_2 до акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_1 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2020 року.

Головуючий