КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

єдиний унікальний номер справи: 824/240/20

номер провадження: 22-вк/824/237/2020

29 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

при секретарі: Гордієнко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при «Український Правовий Альянс» у складі судді Кострюкова В.І. від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою, у якій просить видати виконавчий лист відносно ОСОБА_2 на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при «Український Правовий Альянс» у складі судді Кострюкова В.І. від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) суму основного боргу у розмірі 10950 грн суму нарахованої пені за договором позики 1 % (що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від несплаченої суми за кожен день прострочення) в розмірі 924 грн 46 комп, 3 % річних у розмірі 94 грн 43 к., а всього 11968 грн 89 коп, та 1750 грн суми третейського збору».

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 15 червня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням 3% річних та пені, а всього 11968 грн 89 к., та третейський збір у розмірі 1750 грн, тому посилаючись на положення ст.783 ЦПК України просив задовольнити його заяву.

Учасники справи у судове засідання не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від заявника до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженим в Україні карантином.

Висновком Верховного Суду у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19 роз`яснено, оскільки саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням у країні карантину, діяв в межах чинного законодавства, керувався процесуальними нормами щодо строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а позивач та/або його представник не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, проте не скористався своїм правом, у клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначив причин, які безпосередньо перешкоджають йому взяти участь у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що в поданому клопотанні про відкладення розгляду справи заявник не вказав причин, які безпосередньо перешкоджають йому приймати участь у судовому засіданні, а також не заявив клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, апеляційний суд у відповідності ч.1 ст.485 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі учасників справи повідомлених належно про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши заяву та матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено Договір позики, за умовами п.п. 1-4 якого позикодавець передає позичальникові безвідсоткову позику в сумі 10950 грн. готівкою, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі.

Пунктом 8 договору позики встановлено, що факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується розпискою позичальника.

Згідно з розписки ОСОБА_2 від 12 жовтня 2018 року, яка міститься в матеріалах справи, останній отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10950 грн, які він зобов`язався повернути у строк, встановлений Договором

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

У Договорі позики міститься третейське застереження, а саме в пункті 16 Договору позики вказано, що всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з договору або у зв`язку з ним, які не можуть бути врегульовані Сторонами шляхом переговорів, підлягають розгляду в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Український Правовий Альянс», який знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Смірнова- Ласточкіна,14

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 15 червня 2020 року у справі № 034-23/19 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 10-13).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 10950 грн. 00 коп, суму нарахованої пені за договором позики 1 % (що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від несплаченої суми за кожен день прострочення) в розмірі 924 грн 46 коп, 3 % річних у розмірі 94 грн 43 к., а всього 11968 грн 89 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму третейського збору 1750 грн.

Статтею 55 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Матеріали справи не містять доказів про виконання зобов`язаною стороною рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 15 червня 2020 року.

Після ухвалення вказаного рішення третейського суду ОСОБА_1 в строки, встановлені ст. 483 ЦПК України, звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 15 червня 2020 року у справі № 034-23/19.

За змістом ст.483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається апеляційним судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Статтею 486 ЦПК України встановлено підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якими є:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави визначені у ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Судом не встановлено підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 15 червня 2020 року, визначених ст. 486 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 15 червня 2020 року.

Водночас, положеннями частиною 1 статті 487 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Крім того, відповідно до частини 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що судові витрати за подання до суду заяви про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду можуть розподілятися між сторонами третейського розгляду.

Отже, на розподіл судових витрат за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду поширюються положення статті 141 ЦПК України, якою визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 268, 483-487 ЦПК України,суд,-

У Х ВА Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при «Український Правовий Альянс» у складі судді Кострюкова В.І. від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 15 червня 2020 року у третейській справі № 034-23/19 за яким:

«Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму основного боргу у розмірі 10950 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., суму нарахованої пені за договором позики 1% (що не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від несплаченої суми за кожен день прострочення) в розмірі 924 грн 46 коп., 3 % річних у розмірі 94 грн 43 к., а всього 11968 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму третейського збору 1750 грн. 00 коп.»

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя: