Справа № 2-3652/10
Номер провадження 4-с/404/19/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна Світлана Олександрівна, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії (бездіяльність) державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року представник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, якою просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна Світлани Олександрівни по встановленню залишку заборгованості ОСОБА_1 за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2010 року у справі №2-3652/10 у зведеному виконавчому провадженні №39193629 на користь ПАТ Укргазбанк; зобов`язати ПАТ Укргазбанк в рамках виконавчого провадження №39193629 провести звіряння розрахунків по погашенню заборгованості за кредитним договором №05-10286108-Ф від 03.10.2008 року із заявником.

Скаргу мотивує тим, що впровадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із 02.08.2013 року знаходиться виконавчий лист виданий 08.11.2010 року (Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2010 р.) у справі №2-3652/10 у зведеному виконавчому провадженні про стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно заборгованості у розмірі 21031,99 дол США та 16 304,00 грн. на користь ПАТ Укргазбанк.

ОСОБА_1 дізнався про існування цього рішення 31.05.2018 pоку, а щодо виконавчого провадження - 26.05.2018 року, в той час провадження було передано державному виконавцю ОСОБА_3 , яка і направила на його адресу постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження.

На протязі 2013-2018 років, ОСОБА_1 не знаючи про існування рішення і відповідно виконавчого провадження, щомісячно перераховував на рахунок банку щомісячні платежі за кредитним договором №05-10286108-Ф від 03.10.2008 року, про що було повідомлено державного виконавця із наданням копій квитанцій про сплату. Виконавець вказала, що зазначені платежі будуть враховані і в подальшому перерахування коштів слід проводити у порядку примусового виконання рішення виключно на адресу Державної виконавчої служби. Для встановлення залишку несплаченої заборгованості державний виконавець мала звернутися до банку із уточненням суми несплаченого залишку кредиту, проте цього зроблено не було.

Протягом 2018-2019 років заявник неодноразово звертався письмово, особисто був на прийомі та через представника на адресу банку і державної виконавчої служби, проте залишку заборгованості належної до сплати так і не отримав, що змусило його припинити платежі задля уникнення непорозумінь між установами.

ОСОБА_3 повідомляла усно, що направила запит на адресу банку у зв`язку із порушенням стягувачем обов`язків по повідомленню про погашення боргу щомісячно, та накладення відповідних санкцій на сторону виконавчого провадження, проте письмових доказів цього не надавала.

Вважає, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

Тому, виконавець достовірно встановивши про часткове погашення заборгованості на підставі наданих боржником платіжних документів і не здійснивши заходів реагування щодо припинення неправомірної діяльності стягувана, який впродовж 5-ти років не повідомляв про добровільне погашення заборгованості сам вчинив неправомірну бездіяльність, яка полягає у не реагуванні на порушення прав боржника з боку банківської установи /а.с. 1-3/.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду скарги на дії державного виконавця, зобов`язання вчинити дії /а.с. 13/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда 10 липня 2020 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання. Витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження №39193629 /а.с. 14/.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна С. О. 27 липня 2020 року на електронну адресу суду направлено та 28 липня 2020 року судом отримано поштою заперечення на скаргу ОСОБА_1 , згідно яких вважає її необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказала, що скаржник ОСОБА_1 не є стороною у виконавчому провадженні № 39193629, у даному виконавчому документі визначений лише, як особа, яка має солідарну заборгованість з боржником ОСОБА_2 у виконавчому листі № 2-3652/10 від 08.11.2010 pоку виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Зміст скарги в частині, звернення ОСОБА_1 до державного виконавця не відповідає дійсності, оскільки до відділу примусового виконання рішень по виконавчому провадженні зверталась сторона виконавчого провадження № 39193629. а саме боржник ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 (даний також підтверджується заявою боржника від 17.05.2018 року за підписом ОСОБА_2 ). На всі письмові звернення боржника в порядку Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку Закону України «Про звернення громадян» заявнику в особі - ОСОБА_2 надавалась письмова відповідь у встановлені строки, з роз`ясненням ст.. 15 Закону «Про звернення громадян» /а.с. 16-25, 26-35/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда 26 жовтня 2020 року витребувано з Фортечного ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) (місцезнаходження: вул. Дворцова, 32/29, м. Кропивницький) завірену належним чином копію виконавчого провадження №39193629 з примусового виконання виконавчого листа №2-3652/10 від 08.11.2010 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу 21 031,99 дол. США та 16 304 грн. на користь ПАТ «Укргазбанк». Зобов`язано Фортечний ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) направити на адресу суду витребувані матеріали протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Від начальника Фортечного ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) до суду надійшли завірені копії матеріалів виконавчого провадження №39193629.

В судове засідання представник ОСОБА_1 не з`явилась, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна С. О. в судове засідання не з`явилась, повідомлялась.

В судове засідання представник ПАТ АБ «Укргазбанк» не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, у задоволенні скарги просив відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у її задоволенні, з наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», статтею третьою якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що на виконанні перебуває виконавче провадження №39193629 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3652/10 від 08.11.2010 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 21 031 доларів США 99 центів, пеню за простроченими процентами в сумі 794 грн. 88 коп., пеню за простроченим кредитом в сумі 549 грн. 12 коп., штраф за невиконання договору іпотеки в сумі 14 050 грн., судового збору в сумі 850 грн. 00 коп., з кожного та за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 60 грн. 00 коп. з кожного на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

У даному виконавчому провадженні боржником за виконавчим документом виступає ОСОБА_2 , а стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк».

За постановою заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Журавко В.М. від 01.03.2018 року матеріали виконавчого провадження №39193629 передано з Фортечного відділу ДВС міста Кропивницький ГТ`УЮ у Кіровоградській області на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, у зв`язку з великою навантаженістю відділу

20.03.2018 року відповідно до ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" головним державним виконавцем Борисенко Л.П. винесено постанову про прийняття до виконання, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Головним державним виконавцем Мохна С.О. відповідно до вимог Закону України 'Про виконавче провадження" протягом 2018-2019 років вжито ряд заходів пов"язаних з перевіркою майнового стану боржника ОСОБА_2 , звернення стягнення на кошти та інші заходи примусового характеру.

17 травня 2019 року до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, державного виконавця Мохна С.О. звернулась боржник ОСОБА_2 із заявою, якою повідомила про проведене боржниками на протязі 2013-2018 років часткове погашення заборгованості у ВП 39193629 та просила врахувати інформацію про проведені платежі, здійснити перерахунок суми заборгованості у ВП 39193629, надавши їй довідку про залишок суми заборгованості станом на дату звернення.

Додатком до заяви додано реєстр платежів та копії квитанцій на 29 арк. про сплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 часткового погашення заборгованості за кредитним договором №05-10286108-Ф від 03.10.2008 року на користь АБ «Укргазбанк».

06 червня 2019 року головним державним виконавцем Мохна С.О. на адресу ПАТ «Укрназбанк» за вих..№5321/02.1-27 направлено вимогу з метою недопущення порушення прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження, якою зобов`язала в 3-денний строк з моменту отримання даної вимоги надати вичерпну інформацію щодо залишку боргу за виконавчим листом №2-3652/10 від 08.11.2010 року виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу 21 031,99 доларів США, та 16 304,00 грн. на користь ПАТ «Укргазбанк» на момент отримання вимоги.

Начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Проценко А. 18 червня 2019 року за вих. №6217/02.1-27 на звернення ОСОБА_2 від 17.05.2019 року щодо здійснення перерахунку суми заборгованості у ВП №39193629, врахуванні інформації щодо проведених платежів та надання довідки про залишок суми заборгованості станом на дату звернення надано інформацію та повідомлено, що державним виконавцем стягувачу- АТ «Укргазбанк» направлено вимогу, якою зобов`язано надати інформацію про залишок боргу за вищевказаним виконавчим документом, оскільки в призначенні платежу з поданими квитанціями відсутні дані, що вказана сума зарахована в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №2-3652/10 від 08.11.2010 року Кіровського районного суду м. Кіровограда. Крім того, вказані платежі проводилися не безпосередньо з рахунку органу державної виконавчої служби та відсутнє підтвердження про їх отримання стягувачем. Станом на сьогоднішній день відповідь до відділу від АТ «Укргазбанк» не надходила. Після надходження інформації від стягувача буде надано вичерпну відповідь. Додатково роз`яснено, що відповідно до ст.. 15 Закону України «Про звернення громадян» в разі незгоди з рішенням, прийнятим за результатами розгляду звернення має право оскаржити його в передбаченому законом порядку.

В подальшому, за постановою заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Журавко В.М. від 21.06.2019 року матеріали виконавчого провадження №39193629 передано з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного териоільного управління юстиції у Кіровоградській області до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Постановою старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Касьяновою Ю.В. від 02 липня 2019 року прийнято виконавче провадження №39193629 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3652/10 від 08.11.2010 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 21 031,99 доларів США 16 304,00 грн. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

07 грудня 2020 року представником стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду подано виписки по рахунках ОСОБА_1 , пов`язаних з обслуговуванням та погашенням заборгованості по кредитному договору №05-10286108-Ф від 03.10.2008 року, за період з 03.10.2008 року по 20.10.2020 року.

Зі змісту вказаних виписок вбачається, що загальна сума грошових коштів, яка була направлена боржниками на погашення заборгованості після винесення рішення суду, з 22.07.2009 року по 20.10.2020 року, складає 16 553,32 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. (ст.. 15 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно ст.. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.451 ЦПК України).

Судом встановлено, що головним державним виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна С. О. звернення боржника ОСОБА_2 не було залишено поза увагою, оскільки належним чином розглянуто по суті заяву у строк передбачений законом та письмово надано вказану інформацію.

Разом з цим, суд зазначає, що Законом Про виконавче провадження та ч. 5 ст. 431 ЦПК України передбачено видачу виконавчих листів у разі солідарного стягнення, зокрема, у разі якщо рішення ухвалено проти кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначаються один боржник та те, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до статті 447 ЦПК, Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ст.. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається із матеріалів справи, судом 08 листопада 2010 року було видано виконавчий лист стягувачу для предявлення до ВДВС, в якому було зазначено боржником ОСОБА_2 та обовязок чи право стягнення солідарно, з виконання зазначеного виконавчого документу відкрито виконавче провадження №39193629.

Інформація щодо перебування на виконанні виконавчого листа виданого 08.11.2010 року у справі №2-3652/10 у зведеному виконавчому провадженні, де боржником зазначено ОСОБА_1 на користь ПАТ Укргазбанк в матеріалах справи відсутня.

Тому, аналізуючи докази у справі, суд не вбачає протиправної бездіяльності в діях головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна С. О. Дії державного виконавця вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця та не порушують прав і свобод заявника ОСОБА_1 .

Таким чином, вимога щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна Світлани Олександрівни по встановленню залишку заборгованості ОСОБА_1 за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2010 року у справі №2-3652/10 у зведеному виконавчому провадженні №39193629 на користь ПАТ Укргазбанк задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в частині зобов`язання ПАТ Укргазбанк в рамках виконавчого провадження №39193629 провести звіряння розрахунків по погашенню заборгованості за кредитним договором №05-10286108-Ф від 03.10.2008 року із заявником є безпідставною, в її задоволенні також необхідно відмовити, оскільки усправах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мохна Світлани Олександрівни по встановленню залишку заборгованості ОСОБА_1 за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2010 року у справі №2-3652/10 у зведеному виконавчому провадженні №39193629 на користь ПАТ Укргазбанк; зобов`язання ПАТ Укргазбанк в рамках виконавчого провадження №39193629 провести звіряння розрахунків по погашенню заборгованості за кредитним договором №05-10286108-Ф від 03.10.2008 року із заявником - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду- якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 14.12.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда В. В. Мохонько