Справа № 541/2012/20
Номер провадження 2/541/1056/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 грудня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Непокупної Л.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 який на даний час розірваний. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син стаціонарно навчається на 2 курсі Лубенського медичного фахового коледжу. Строк навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. Доходів не отримує. У зв`язку з син потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, проїзду, харчування, придбання одягу, взуття, канцелярських засобів.

У зв`язку з цим, прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання сина ОСОБА_3 в розмірі 2000 гривень на місяць починаючи з 16 жовтня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.10.2020 року відкрито провадження у цій справі та призначено перше судове засідання (а.с.9).

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином сторін по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). ОСОБА_3 навчається на 2 курсі денної форми навчання з 15.09.2020 року за державним замовленням в Лубенському медичному фаховому коледжі, термін навчання до 30.06.2023 року (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, однак позивачем не наведено жодних розрахунків витрат пов`язаних із навчанням сина.

З огляду на викладене, оскільки законодавцем закладено обов`язкову умову для надання матеріальної допомоги повнолітнім дочці, сину, які продовжують навчання, а саме: наявність відповідної можливості у батьків, всупереч положенням ст.ст. 12, 81, 177 ЦПК України суду не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, що продовжує навчання, у розмірі заявленому позивачем, не заявлено клопотань про витребування доказів, тому суд дійшов висновку про відмову у позові у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 13, 206, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 - відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський