КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1350/20
Провадження № 2/488/1107/20 р.
24.11.2020 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання Кривопішиній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінфорс, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
19.05.2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Глушаниця Андрій Леонідович звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінфорс, де третіми особами є: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович і приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.02.2020 року № 1187 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 10 562,00 грн., а також витрат на оплату судового збору та професійної правничої допомоги.
В обґрунтування позову зазначив, що 27 липня 2018 року між ОСОБА_1 і ТОВ СС ЛОУН був укладений договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 329052-А, згідно з умовами якого позивач отримала кредит в сумі 5000,00 грн.
07.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з позивача на користь ТОВ Фінфорс заборгованості за кредитним договором № 329052-А від 27.07.2018 року в сумі 10 562,00 грн.
12.02.2020 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито виконавче провадження № 61249470 з примусового виконання виконавчого напису від 07.02.2020 р. № 1187, вчиненого приватним нотаріусом Колейчиком В.В.
Вважав, що є достатні правові підстави для визнання виконавчого напису № 1187 таким, що не підлягає виконанню, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем не є підтверджений випискою по рахунку позивача за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 329052-А, укладеного між ТОВ СС Лоун та позивачем.
Також зазначив, що на адресу позивача не направлялись ані відповідачем, ані ТОВ СС Лоун докази набуття права вимоги по вказаному відповідачем кредитному договору, що є порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відсутні докази належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.
З огляду на зазначені порушення позивач був вимушений звернутися до суду.
В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.
Позивач та її представник в позовній заяві просили розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень проти задоволення позову до суду не надав.
Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. заяву про причину неявки суду не надав.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., заяву про причину неявки суду не надала.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Під час розгляду справи встановлено, що 07.02.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виданий виконавчий напис № 1187 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінфорс заборгованості в розмірі 10 562,00 грн. На виконання зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 12.02.2020 р. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 61249470.
Судом встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України Про нотаріат та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.202012 р. № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами.
Згідно з ст. 87 Закону України Про нотаріат виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України Про нотаріат та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1).
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3).
Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат, у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Під час розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правовідносин між ТОВ Фінфорс та ОСОБА_1 .
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Не знайшов свого підтвердження також факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості та яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
А тому, суд позбавлений можливості достеменно пересвідчитись в тому, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, існувало на момент звернення, а також в існуванні безспірної заборгованості боржника перед стягувачем на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Згідно з ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з статтею 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., а тому він підлягає до стягнення із відповідача.
Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу представник позивача адвокат Глушаниця А.Л. подав суду договір про надання правової допомоги № 18 від 29.04.2020 р., детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), наданих адвокатом та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 14.07.2020 р., акт здачі-прийняття наданих послуг № 1 від 14.07.2020 р., квитанцію до прибуткового касового ордера № 27 від 14.07.2020 р. про оплату позивачем ОСОБА_1 5000,00 грн. на підставі договору про надання послуг з правничої допомоги.
З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_2 про стягнення з ТОВ Фінфорс на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 258 - 259, 263 - 265, 280 - 283 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінфорс, де третіми особами без самостійних вимог є: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони по справі:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська