Номер провадження: 22-ц/813/8329/20
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» у справі за заявою ОСОБА_1 (особи, що можуть отримати статус відповідачів: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк») про забезпечення позову, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Коваленко О.Б. 06 серпня 2020 року у м. Одеса,-

встановила:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (а.с. 1-8).

Заявницею обрано такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як:

- стягнення коштів з АТ «ПУМБ» в рахунок відшкодування різниці між розміром вимог АТ «ПУМБ» як іпотекодержателя за Іпотечним договором і ринковою вартістю предмета іпотеки, яку не було сплачено ОСОБА_1 при зверненні стягнення на предмет іпотеки;

- стягнення коштів зі ОСОБА_2 в якості зворотної вимоги (регресу), оскільки при задоволенні вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки ОСОБА_1 , як майновий поручитель, набула права кредитора за основним зобов`язанням (Кредитним договором).

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що сума її вимог до АТ «ПУМБ» складає 13 636 277,90 гривень, з метою усунення загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги надвеликий розмір невідшкодування ОСОБА_1 різниці між розміром вимог АТ «ПУМБ» і ринковою вартістю предмета іпотеки (житлового будинку із земельною ділянкою, на якій він розташований), а також те, що ринкова вартість такого нерухомого майна повністю задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», є нагальна потреба в забезпеченні позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно (житловий будинок із земельною ділянкою); заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно цього майна, а також шляхом заборони знесення, демонтажу, реконструкції та проведення будь-яких інших будівельних робіт щодо вищевказаного майна.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 06 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 було задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, право власності на яке, на даний час, зареєстроване за АТ "ПУМБ", а саме: житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер::24:003:0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено заборону державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно (у тому числі нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії (щодо реєстрації прав, обтяжень, внесення змін (стосовно площі, частки, власника, обтяження тощо), скасування записів тощо) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно нерухомого майна, що на даний час належить на праві власності АТ "ПУМБ", а саме щодо: житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, кадастровий номер: :24:003:0153; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено заборону державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно (у тому числі нотаріусам) приймати рішення та вносити запис(и) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за будь-якою юридичною особою щодо: житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, кадастровий номер: :24:003:0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено заборону АТ "ПУМБ" та будь-яким іншим особам знесення, демонтажу, реконструкції, проведення будь-яких будівельних робіт та вчинення інших дій, що можуть вплинути на вартість нерухомого майна, а саме стосовно: житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, кадастровий номер: :24:003:0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89-91).

В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції не вказав в оскаржуваній ухвалі підстави застосування відповідних заходів забезпечення позову, обмежившись формальним посиланням на наявність загрози ускладнення виконання можливого рішення суду, що свідчить про незаконність такої ухвали та наявність підстав для її скасування (а.с. 100-114).

Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 08 грудня 2020 року сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника АТ «ПУМБ» підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, надалі Постанова).

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Відповідно до п. 4 Постанови суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, всупереч викладеному, судом першої інстанції не було мотивовано, з посиланням на належні та допустимі докази, у чому саме полягають дії АТ «ПУМБ» щодо Предмету іпотеки, які можуть спричинити неможливість виконання рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_1 коштів, у разі задоволення відповідних позовних вимог.

Посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що наразі Банк вчиняє дії, спрямовані на відчуження житлового будинку, не є підтвердженням того, що такими діями Банк створює будь-які загрози неможливості виконання рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_1 суми грошових коштів.

Судом не обґрунтовано, яким чином реалізація Банком своїх правомочностей власника нерухомого майна спричиняє чи може спричинити ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про стягнення на користь ОСОБА_3 коштів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами - так, предметом позову ОСОБА_1 є стягнення з відповідача грошових коштів на суму 13 636 277,90 грн. Тобто, у випадку задоволення зазначених позовних вимог на Банк буде покладено обов`язок здійснити перерахування відповідної суми на користь ОСОБА_1 .

При цьому, вживаючи заходи забезпечення щодо житлового будинку та земельної ділянки, суд першої інстанції не врахував, що зазначене майно не є предметом позову, та між такими заходами та позовною вимогою про стягнення коштів з Банку відсутній будь-якій взаємозв`язок.

Крім того, судом першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали, не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення щодо нерухомого майна може спричинити нездатність чи складнощі виконання відповідачем, який є фінансовою установою - банком, рішення суду про стягнення з останнього грошових коштів.

Згідно положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Правомочності власника щодо належного йому майна можуть бути обмеженими чи припиненими лише у випадках і в порядку, передбачених законом.

Таким чином, судом першої інстанції було необґрунтовано вжито заходи забезпечення щодо майна, належного Банку - житлового будинку та земельної ділянки, що спричинило АТ «ПУМБ» безпідставні обмеження у його правах власності щодо вказаного нерухомого майна

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, вживаючи заходи забезпечення позову щодо нерухомого майна, належного на праві власності відповідачу:

- не урахував, що таке майно не стосується предмета спору та не має зв`язку із ним;

- не обґрунтував, яким чином відчуження предмету іпотеки Банком створює чи може створити загрозу ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про стягнення грошових коштів;

- не обґрунтував, яким чином незастосування щодо нерухомого майна заходів забезпечення вплине на неможливість виконання рішення суду про стягнення коштів з Банку.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку із чим ухвала Київського районного суду м. Одеси 06 серпня 2020 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси 06 серпня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 18 грудня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

О.В. Князюк