Справа № 175/495/20
Провадження № 2/175/139/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації права власності на 1/2 частину домоволодіння, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд постановити рішення яким скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , разом з господарськими будівлями та спорудами за ОСОБА_3 , підстава виникнення якого є рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 1977 року, зареєстроване в БТІ 28 вересня 1977 року за №4576-28; визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ. А), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 47,1 кв.м., разом з прибудовою літ. а та відповідної частки господарських будівель і споруд: літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, сараю літ. Д, навісу літ. Е, колонки літ. К, колодязя літ. К1, огорожі №1-3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та її адвокат за ордером про надання правової допомоги ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні від 13.08.2020 року позовні вимоги не визнала, в останнє судове засідання не з`являлася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується смс-повідомленням (а.с.169).

Представник відповідача Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі представника міськради (а.с.84).

Вислухавши адвоката позивачки, допитавши у судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 14 лютого 1985 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданим Відділом ЗАГС Підгородненського міськвиконкому 14 лютого 1985 року (а.с.51). Після укладення шлюбу сім`я ОСОБА_6 почали проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_1 була зареєстрована з 31 серпня 1988 року, що підтверджується Домовою книгою (а.с.42-46).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 25 листопада 2016 року (а.с.20). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, заповітів спадкодавець не залишав. У встановленому законом порядку, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, внаслідок чого нотаріусом було відкрито спадкову справу №11/2017 (а.с.111-166).

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 0,0437 гектарів, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДН 009027, виданого Підгородненською міською радою 04.11.1996 року, згідно рішення №215 від 23.10.1996 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9163, кадастровий номер :02:036:0173 (а.с.48); земельну ділянку 0,1033 гектарів, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДН 009027 виданого Підгородненською міською радою 04.11.1996 року, згідно рішення №215 від 23.10.1996 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9163, кадастровий номер :02:036:0174 (а.с.24); 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 67,8 кв.м. житловою площею 47,1 кв.м. з прибудовою літ. а, та відповідної частки слідуючих господарських будівель і споруд: літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, сараю літ. Д, навісу літ. Е, колонки літ. К, колодязя літ. К1, огорожі №1-3, який розташований в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0437 га, що належав спадкодавцю на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 19 березня 1971 року Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №5-3995 і зареєстрованого в Новомосковському інвентар бюро 10.12.1976 року за №4576-28 (а.с.38).

Інша 1/2 частина спадкового житлового будинку перебуває у власності ОСОБА_7 , як співвласника спірного домоволодіння, що підтверджується листом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради №917 від 04 серпня 2020 року (а.с.101), в якому зазначено, що станом на 31 грудня 2012 року за даними архівної справи б/н, власниками будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , якому на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності від 25 січня 1971 року посвідченого Першою Дніпропетровською державною конторою за реєстром №5-3995 та зареєстрованого в БТІ 10 грудня 1976 року за №4576-28 належить 1/2 частка будинку, та ОСОБА_8 , якій на підставі рішення Дніпропетровського районного суду від 25 березня 1977 року, зареєстрованого в БТІ 28 вересня 1977 року за №4576-28 належить 1/2 частка будинку.

Відповідачка ОСОБА_2 є колишньою дружиною спадкодавця (чоловіка позивачки) ОСОБА_4 , який за часи шлюбу з ОСОБА_2 побудував спірне домоволодіння по АДРЕСА_1 . 16 грудня 1976 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданим Дніпропетровським районним відділом РАГС 16 грудня 1976 року (а.с.51).

Рішенням народного суду Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 25 березня 1977 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та про розділ його в натурі, та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про стягнення 5763 рублів, вирішено (мовою оригіналу): «Признать за ОСОБА_12 право собственности на 1/2 часть всего домовладения, принадлежащего ОСОБА_4 , расположеного в АДРЕСА_1 и разделить в натуре. Выделить ОСОБА_12 : кухню 1-2, ванну 1-3, комнату 1-4, комнату 1-8 без вычета отопительного очага площадью 29,1 кв.м., сени стоимостью 267 руб., крыльцо стоимостью 33 руб., сарай «В» стоимостью 88 руб. Всего на суму 4837 руб или 1/2 идеальных долей. Выделить ОСОБА_4 комнату 1-5, комнату 1-6, комнату 1-7 без вычета отопительного очага площадью 29,1 кв.м., летнюю кухню «Б» стоимостью 319 руб., погреб 73 руб. Всего на суму 4836 руб., или 1/2 идеальных долей. Уборную, колодец, забор и отмоску оставить в общем пользовании. Для изолирования дома на две квартиры следует из комнат 1-5 в комнату 1-8 из комнаты 1-7 в комнату 1-8 заложить дверные проемы за счет истицы, а из комнаты 1-6 в комнату 1-5 устроить дверной проем. В комнате 1-7 вместо оконного проема вырезать дверной проем с пристройкой тамбура за счет ОСОБА_4 . Взыскать с ОСОБА_4 в пользу истицы 86 руб. 74 коп. судебных расходов. Взыскать с ОСОБА_12 в пользу ОСОБА_4 1500 руб. Взыскать с ОСОБА_4 в пользу ОСОБА_10 и ОСОБА_13 6108 руб. 78 копеек, а в отношении ОСОБА_12 нем отказать.»

Після ухвалення судом вищевказаного рішення, ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_9 6500 руб. за належну їй 1/2 частину домоволодіння, що підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_9 від 07 вересня 1977 року (а.с.37) та довідкою від 27 вересня 1977 року виданою судовим виконавцем народного суду Дніпропетровського району Дніпропетровської області Хомяковою про те, що при розділі домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_9 сплачено 6500 руб. за належну їй 1/2 частину домоволодіння (а.с.37). Вказана довідка була надана для пред`явлення в Новомосковське Інвентаризаційне бюро.

Встановлено, що ОСОБА_2 на протязі останніх 40 років не вела господарства в спільному домоволодінню, не сплачувала комунальні послуги, не робила поточні ремонти, не користувалась будинком та прилеглою земельною ділянкою.

Позивачка разом з чоловіком ОСОБА_4 (по день його смерті) як власники спірного домоволодіння мешкали у будинку, вели спільне господарство, робили поточні ремонти у будинку та на подвір`ї, сплачували комунальні послуги, що також підтвердили допитані судом в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Крім того, договори про надання комунальних послуг (газопостачання, електропостачання) також були оформлені на ім`я ОСОБА_4 , який сплачував вартість наданих комунальних послуг, що підтверджується доданими до позову копіями Договорів на поставку природного газу (а.с.53), розрахункових книжок по рахунках за газ (а.с.54-56).

Згідно ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації, а відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до ст. 2, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції. Так, відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19.

На підставі п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 01.01.2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013 року, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 сплатив 07 вересня 1977 року ОСОБА_2 вартість належної останній 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи на належне йому майно, тому на даний час ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги, позбавлена можливості оформити спадкові права на належну 1/2 частину спадкового домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Аналізуючи вищевикладені встановлені у судовому засіданні обставини справи, які встановлюють обґрунтовані підстави скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину спірного домоволодіння, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_1 не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати (судовий збір) слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 16, 182, 321, 328, 391, 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, ст. 12, 13, 76-80, 89, 130, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації права власності на 1/2 частину домоволодіння, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , разом з господарськими будівлями та спорудами за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстава виникнення права власності: рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 1977 року, зареєстроване в БТІ 28 вересня 1977 року за №4576-28.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 10 січня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ. А), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 47,1 кв.м., разом з прибудовою літ. а та відповідної частки господарських будівель і споруд: літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, сараю літ. Д, навісу літ. Е, колонки літ. К, колодязя літ. К1, огорожі №1-3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.