КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 759/8055/20

провадження №22-ц/824/11307/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2020 року /суддя Горбенко Н.О./

за заявою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , громадянки Німеччини ОСОБА_5 , треті особи: Державний нотаріус п`ятої Київської нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним, визнання договорів частково недійсними, визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

02.07.2020 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Титикало Р.С. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у справі № 759/8055/20, та просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити відчужувати спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 ; земельну ділянку кадастровий номер :01:012:0412, площею 0.6009 га, місце розташування: АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 ; квартиру АДРЕСА_8 ; квартиру АДРЕСА_9 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2020 року у забезпеченні позову відмовлено. /а.с. 21 виділених матеріалів/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, вимоги заяви задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вказував, що 26.06.2020 р. звернувся з зустрічними позовними вимогами від імені відповідача ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності у порядку спадкування. Наголошував, що після відкриття спадщини позивач вже відчужила дві квартири спільної сумісної власності, фактично розпоряджається спадковим майном, здаючи його в оренду. Наголошував, що умовою забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення. Так, в обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову, заявником надано копії договорів купівлі-продажу, що підтверджують факт продажу спадкового майна набутого у шлюбі з померлим. Крім того, після подання до суду представником відповідачів заяви про забезпечення позову, право власності на одну із квартир було перереєстровано. Наголошував, що подання позивачем безпідставного позову про визнання недійсним заповіту та договорів купівлі-продажу спрямоване на затягування процедури спадкування, оскільки позивач отримує дохід від здачі майна в оренду.

В судовому засіданні апелянт звернувся з заявою про часткову відмову від апеляційної скарги в частині вимоги щодо накладення арешту та заборони користування квартирою АДРЕСА_1 ; квартирою АДРЕСА_8 ; квартирою АДРЕСА_9 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі наступного.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 3 ст. 150 ЦПК України про те, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами; роз`ясненнями, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції наголошено на тому, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява стосовно забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки представником відповідача не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано належних доказів на підтвердження того, що позивач має намір здійснити відчуження належного йому майна. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований представником відповідача вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами і суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Зі змісту виділених матеріалів, судом встановлено, що спір сторін пов`язаний зі спадковою масою, майно, на яке апелянт просив накласти арешт:

квартира АДРЕСА_1 ;

квартира АДРЕСА_2 ;

квартира АДРЕСА_3 ;

квартира АДРЕСА_4 ;

квартира АДРЕСА_6 ;

квартира АДРЕСА_7 ;

квартира АДРЕСА_8 ;

квартира АДРЕСА_9 ;

земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0412, площею 0.6009 га, місце розташування: АДРЕСА_5 .

Судом встановлено, що вимоги позивача стосуються визнання права власності в порядку спадкування на:

2/3 вкладу, відкритого померлим у АТ КБ «ПриватБанк»;

2/3 квартири АДРЕСА_6 ;

1/3 земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0412, площею 0.6009 га, місце розташування: АДРЕСА_5 .

переведення прав покупця та визнання права власності на:

1/2 квартири АДРЕСА_2 ;

1/2 квартири АДРЕСА_3 ;

1/2 квартири АДРЕСА_4 .

Окрім того, позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним заповіту, за яким померлий ОСОБА_9 все своє майно заповів своїм дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Водночас, зі змісту зустрічного позову, який ще не прийнятий до розгляду судом першої інстанції, однак вже поданий, позивач просить встановити, що частка ОСОБА_9 у праві спільної сумісної власності становила:

1/2 квартири АДРЕСА_6 ;

1/2 квартири АДРЕСА_8 ;

1/4 квартири АДРЕСА_9 ;

1/2 частину вкладу, відкритого померлим у АТ КБ «ПриватБанк».

Громадянин України ОСОБА_4 та Громадянка Німеччини ОСОБА_5 є дітьми ОСОБА_9 .

05 травня 2004 року ОСОБА_9 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїм дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожному, що підтверджується заповітом від 05.05.2004 року, посвідченим державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Мельник І.Р.

29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_9 , до шлюбу із Відповідачем, було придбано (набуто) наступне майно:

1) Квартира АДРЕСА_10 - придбана померлим на підставі Договору купівлі-продажу від 29 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Таран Я. Є. та зареєстрованого за №1144.

2) Квартира АДРЕСА_3 - придбана померлим на підставі Договору купівлі-продажу від 26 вересня 2012 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. та зареєстрованого за №2730.

3) Квартира АДРЕСА_4 - придбана померлим на підставі Договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. та зареєстрованого за №3032.

4) Земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0412, площею 0.6009 га., цільове призначення: 01.06 для колективного садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, місце розташування: АДРЕСА_5 . Зазначена земельна ділянка зареєстрована за спадкодавцем на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки №4498 від 20.09.2005 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 28.12.2012 року.

В період з 29 квітня 2016року (дата реєстрації шлюбу) по ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата смерті ОСОБА_9 ) подружжям набуте наступне майно.

Майно, зареєстроване за ОСОБА_9 :

1) Квартира АДРЕСА_6 , придбана на підставі Договору купівлі-продажу від 10 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. та зареєстрованого за №7907.

2) 1/2 частина квартири АДРЕСА_7 , придбана на підставі Договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. та зареєстрованого за №6067. Інша 1/2 частина квартири зареєстрована за Відповідачем.

3) Банківський вклад в AT КБ «Приватбанк» за договором №SAMDNWFD701 від 15.09.2019 року.

Майно, зареєстроване за ОСОБА_1 :

1) 1/2 частина квартири АДРЕСА_7 , придбана на підставі Договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. та зареєстрованого за №6067. Інша 1/2 частина квартири зареєстрована за Спадкодавцем.

2) Квартира АДРЕСА_8 , придбана на підставі Договору купівлі-продажу від 11 лютого 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого за №954.

3) 1/2 частина квартири АДРЕСА_9 , придбана на підставі Договору купівлі-продажу від 11 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. та зареєстрованого за №2969. Інша 1/2 частина квартири зареєстрована за ОСОБА_12 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. Державний нотаріус П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. відкрила спадкову справу №65402776.

18.03.2020 року син померлого ОСОБА_4 звернувся до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

19.05.2020 року донька померлого ОСОБА_5 також звернулася до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Державний нотаріус П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. відмовила позивачам у видачі свідоцтва та вчиненні інших нотаріальних дій, обґрунтовуючи відмову тим, що ОСОБА_1 звернулася до суду про визнання права власності на спадкове майно та визнання заповіту недійсним.

Таким чином, між сторонами дійсно існує спір щодо спадкового майна померлого, при цьому судом першої інстанції не враховано, що позивач з моменту смерті ОСОБА_9 по сьогоднішній день, фактично користується та розпоряджається усім спадковим майном, що належало померлому ОСОБА_9 . Більше того, після відкриття спадщини позивач відчужила дві спірні квартири.

Окрім того, відповідачами подано до суду зустрічну позовну заяву, у якій вони просять визнати право власності як на майно, яке є особистою власністю ОСОБА_9 , так і частку ОСОБА_9 у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Апелянт відмовився від частини вимог забезпечення позову в ході встановлення обставин справи, зокрема в частині щодо накладення арешту та заборони користування квартирою АДРЕСА_1 ; квартирою АДРЕСА_8 ; квартирою АДРЕСА_9 .

Також колегією встановлено, що спадкоємці претендують на 1/2 частини квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , оскільки вони є спільною сумісною власністю подружжя.

В частині що стосується заборони користуватися спадковим майном, знаходитись у спадковому майні, колегія суддів не вбачає підстав для такого забезпечення, оскільки воно не спів мірне із суттю спору. Спадкоємцям майно ще не належить, спадкова маса є спірною, а тому саме накладення арешту на майно та заборона на його відчуження є тим заходом, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає доцільним забезпечити позов у справі шляхом накладення арешту та заборони відчужувати спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 ; 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 ; 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 ; земельну ділянку кадастровий номер :01:012:0412, площею 0.6009 га., місце розташування: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2020 року - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 липня 2020 року - скасувати.

Заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити відчужувати спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 ; 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 ; 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 ; земельну ділянку кадастровий номер :01:012:0412, площею 0.6009 га., місце розташування: АДРЕСА_5 .

Стягувачами є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий 05 серпня 2010 року органом З D, Адреса місця проживання: АДРЕСА_11 та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянки Німеччини НОМЕР_4 , виданий 21 жовтня 2011 року органом м. Вюрцбург, адреса місця проживання: АДРЕСА_12 , а боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_13 .

Постанова є виконавчим документом.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення постанови до виконання становить 3 (три) роки.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: