Дата документу 24.11.2020
Справа № 334/6772/20
Провадження № 2-н/334/913/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23 жовтня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Згідно п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога непов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов висновку, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Заявник, посилаючись на те, що неповнолітня дитина проживає разом з нею надала в якості доказу довідку про підтвердження факту проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, вказана довідка не є належним доказом у даній справі, оскільки не містить обов`язкових реквізитів відповідно до ДСТУ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не відповідає вимогамст. 163 ЦПК України, тому заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч.1ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.163, 165, 166 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ісаков Д.О.