Провадження № 2/521/4792/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви позивачу

18 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А, розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Оскільки заява була подана з порушеннями вимог норм ЦПК України ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.11.2020 р. вказана заява була залишена без руху, а саме - в позовній заяві не зазначено про наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надані письмові докази не засвідчені у відповідності до ЦПК України; а також необхідно сплатити судовий збір визначений судом за вимогу майнового характеру. Позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали а також роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде їй повернута.

Копію ухвали без руху позивачем отримано 09.12.2020р., про що свідчить розписка про отримання.

16.12.2020р. представник позивача адвокат Петров А.М. на виконання ухвали судді від 30.11.2020р. до канцелярії суду надав заяву про усунення недоліків з вимогою звільнення від сплати судового збору, а також зазначено про наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надані письмові докази засвідчено у відповідності до ЦПК України.

Представник позивача мотивує свою вимогу щодо звільнення від сплати судового збору визначеного судом, тим, що ОСОБА_1 працював в попередньому 2019 році техніком на підприємстві Філія ТОВ «ГІПЕР РЕНТІНГ» у м. Миколаєві та згідно довідки про доходи за 2019 рік загальна сума заробітку без урахування податків становить 60046,40 грн., таким чином визначений судом розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача. При цьому представник позивача зазначає наступне: «Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій статті, а саме якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного догоду позивача фізичної особи за попередній календарний рік».

Особи, які звертаються до суду за правовим захистом, повинні сплачувати судовий збір, оскільки це віднесено до їх процесуальних обов`язків, що визначений нормами законодавства.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільняти від їх сплати.

16.12.2020р. представник позивача подаючи до суду заяву про усунення недоліків, просив суд звільнити позивача від сплати судового збору, визначеного судом.

При цьому надано довідку № 0812-02 від 08.12.2020р. про доходи, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працює в Філії ТОВ «ГІПЕР РЕНТІНГ» у м. Миколаєві на посаді технік та його заробітна плата за січень 2019р. по червень 2019 р. становить 206523,37 грн., а також подано довідку 0812-03 від 08.12.2020р. про доходи, в якій також зазначається місце роботи та посада, яку займає ОСОБА_1 , дохід якого за липень 2019 р. по грудень 2019р. становить 33523,03 грн., що сумарно за 2019 рік становить 60046,40 грн.

П`ять відсотків від річного доходу якого становить 3002,32 грн., що перевищує встановлений судом розмір судового збору на 2156,88 грн. (від суми судового збору в розмірі 5159,20 грн.).

За приписами ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у вказаних нормах дій є врахування ним майнового стану заявника.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони не спроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування, тощо).

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

З врахуванням наведеного, клопотання про звільнення від сплати судового збору до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір мінімальної зарплати у 2020 році складає: у місячному розмірі 4723 гривень.

Оскільки позивач працює та отримує дохід, який відповідає встановленому розміру мінімальної заробітної плати в Україні на 2020 р., сукупній річний дохід якого перебільшує 5% від визначеного судом судового збору в розмірі 5159,20 грн., будь-яких доказів скрутного матеріального становища, відсутності, на час звернення до суду з позовом, доходу, знаходження на його утриманні інших осіб суду надано не було.

Таким чином підстав для звільнення позивача від сплати судового збору у суду відсутні.

Окрім іншого законодавством передбачено можливість у разі скрутного матеріального становища сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору за клопотанням учасника справи, однак таких вимог позивачем не заявлялося, що позбавляє суд можливості за своєю ініціативою вирішувати процесуальні питання без подачі відповідного клопотання учасником справи.

Роблячи підсумки, суддя приходить до висновку, що позивач не був позбавлений права звернутися до суду, у разі неможливості ним здійснити сплату судового збору у визначеному розмірі одразу, з клопотанням про відстрочення або розстроченням сплати судового збору, однак позивач проігнорував таке право та одразу звернувся з вимогою про звільнення від сплати судового збору, що є за своєю природою крайньою мірою.

Зважаючи на викладене, позивач не в повній мірі виконав вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 30.11.2020р., а саме не сплатив визначений судом розмір сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.5 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вимоги ухвали судді від 30.11.2020 р. не виконав, недоліки не усунув, а отже його позов підлягає поверненню, як неподаний, що не позбавляє позивача повторно звернутися до суду з позовними вимогами.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення судового позову.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Мазун