Провадження № 2-з/638/463/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Ухвалою судді від 02.12.2020 року провадження у вказаній справі відкрито.

В подальшому позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи шляхом накладення арешту на частину ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо її частини у праві спільної сумісної власності вказаної квартири.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконує зобов`язання за договорами позики, повертати вказану суму вона не має бажання. Станом на 29.10.2020 року загальна сума боргу становить 10 243 доларів США. Свою частину у спільній власності квартири відповідач може відчужити на користь ОСОБА_3 . Враховуючи те, що відповідач може здійснити будь-які дії пов`язані з відчуженням свого майна до рішення суду по цій справі, для захисту свого права, що невжиття заходів по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на її частину у праві спільної сумісної власності на квартиру може призвести до негативних наслідків. У випадку відчуження ОСОБА_2 своєї частини у праві спільної сумісної власності на квартиру буде неможливо реалізувати примусове виконання майбутнього судового рішення шляхом звернення стягнення на частину ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності, що у підсумку призведе до неповернення йому грошових коштів, які він надав у борг відповідачу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір, предметом якого є стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики. Як зазначено заявником загальна сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 10 243 доларів США.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 228498709 трикімнатна квартира загальною площею 67,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір з приводу стягнення значної суми боргу, який перебуває на розгляді в суді, захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частину квартири, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності пов`язаний з предметом позовних вимог, наявний причинно-наслідковий зв`язок з умовою, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити повністю.

Накласти арешт на частину ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 39,6 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо її частини у праві спільної сумісної власності.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В.Цвірюк