Провадження № 2/947/4479/20
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Салтан Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 в порядку регресу 4382 грн. 88 коп., посилаючись на те, що грошова сума була сплачена ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яка скоєна з вини відповідача.
Відзив на позовну заяву відповідач не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23 серпня 2017 року ОСОБА_2 , під час керування автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .
Постановою Київського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні цього ДТП.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до страхового акту № ОЦ/123/450/17/0528 від 23 листопада 2017 року з визначення розміру збитку завданого ушкодження розмір завданих збитків складає 4382 грн. 88 коп.
Згідно з платіжним дорученням ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» здійснила виплату у розмірі 4382 грн. 88 коп. потерпілому, який є власником пошкодженого автомобілю.
Відповідно до договору № 01/10/2020 від 01 жовтня 2020 року ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» відступило ОСОБА_1 право вимоги боржника ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що регресна вимога пред`являється в разі виконання однією особою зобов`язання, яке повинна виконати інша особа.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву, оскільки позивачем сплачена зазначена сума в порядку регресу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
Керуючись ст. 2, 4-6, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди в порядку регресу у загальному розмірі 4382 (чотири тисячі триста вісімдесят дві) грн. 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 28 грудня 2020 року.
Суддя Салтан Л. В.