П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року місто Київ

справа № 759/9952/20

провадження №22-ц/824/14444/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Черкасовим Денисом Олеговичем,

на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Ул`яновської О.В.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою,заінтересована особа: Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Заяву обґрунтовував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Солнечногорськ Московської області, Російська Федерація і є громадянином Російської Федерації. На даний час має намір отримати громадянство України з підстав того, що його мати, ОСОБА_2 народилася в селі Перга Олевського району Житомирської області, тобто на території України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

На виконання вимог щодо набуття громадянства України заявник звернувся до Святошинського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Однак 26 травня 2020 справа про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» №8.1-344/2020 ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області була повернута до Святошинського PB ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області на доопрацювання, оскільки під час проведеної перевірки встановлено, що за даними, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері заявника, відсутня інформація про місце її народження.

Заявник об`єктивно не може підтвердити місце народження матері лише за наявними в нього документами, оскільки на момент народження ОСОБА_2 відомості про конкретне місце народження особи (населений пункт) не вносилися до актового запису про народження. Зокрема, в актових записах про народження за 1953 рік графа «Місце народження» була відсутня.

Зазначена обставина перешкоджає йому реалізувати своє право на набуття громадянства України

Рішенням Святошинського районного суду від 24 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Черкасов Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, без належної правової оцінки наданих суду доказів.

Зокрема, посилається на те, що на думку суду, єдиним доказом у даній справі, що підтверджує факт народження матері заявника на території, яка стала територією України, є відомості з Державного реєстру актів цивільного стан6у громадян про державну реєстрацію народження №3 від 29 січня 2020 року, з якого не вбачається інформації про місце народження матері заявника ОСОБА_2 .

Разом з тим, зазначив, що витяг з Державного реєстру актів цивільного стану було надано суду не як доказ, що повинен був бути підтвердженням місця народження матері заявника, а у якості неможливості встановлення даного факту за процедурою, передбаченою Порядком №215. Відсутність запису про місце народження громадянки ОСОБА_2 зумовило направлення заінтересованою особою у справі заяви ОСОБА_1 щодо оформлення громадянства за територіальним походженням на доопрацювання та подальше звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту. На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 у якості доказу підтвердження факту народження його матері надано копію свідоцтва про шлюб батьків заявника, в якому зазначено, що громадянка ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Перга Олевського району Житомирської області. Крім цього, заявником надано свою копію свідоцтва про народження, в якому зокрема, зазначено, що його мати ОСОБА_2 є за національністю українкою. Зазначені докази прямо підтверджують факт народження матері заявника ОСОБА_2 , на території, яка стала територією України.

Суд першої інстанції не дослідив надані докази та не надав їм належної правової оцінки, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що заявник не довів факту народження своєї матері на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Судом також не прийнято до уваги те, що станом на 1953 рік (рік народження матері заявника) до актового запису про народження не вносились дані про місце народження особи, що у свою чергу обумовило відсутність таких даних у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Визнання судом факту, що має юридичне значення, в умовах відмови компетентного органу у зв`язку з невстановленими обставинами, є останньою юридичною можливістю забезпечити реалізацію права заявника на отримання громадянства.

До апеляційної скарги заявник ОСОБА_1 долучив новий доказ, а саме копію паспорту своєї матері, де зазначено її місце народження, і просить прийняти такий доказ.

В обґрунтування несвоєчасного подання доказу зазначає, що паспорт матері весь час знаходився на території Російської Федерації. Впровадження на території України та РФ карантинних протиепідеміологічних заходів, значно ускладнюють перетин кордону особами, а також задля власної безпеки заявником не здійснювались спроби перетину кордону з метою долучення такого доказу до матеріалів справи.

Виходячи з того, що строк, протягом якого ОСОБА_1 міг на законних підставах знаходитись на території України, сплинув, він був змушений повернутися до Російської Федерації, на територію, де знаходився доказ, який не подано до суду першої інстанції, а саме: паспорт своєї матері - ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник заінтересованої особи - Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області просить апеляційну скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання заінтересованої особи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений, причину своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Черкасов Д.О. просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів стану громадян про держану реєстрацію народження відповідно ст.ст. 126, 133, 1356 СК України ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено 28 липня 2011 року ВДРАЦС Олевського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №19 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 22 грудня 1993 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати записана як ОСОБА_2 , українка (а.с. 16).

24 лютого 1976 року прізвище матері заявника було змінене з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » у зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_2 від 24 лютого 1976 року (а.с. 21).

Листом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області заявнику було повернуто заяву про отримання громадянства України на доопрацювання, оскільки під час перевірки встановлено, що за даними, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня інформація про її місце народження (а.с. 13).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив із того, що наданий заявником витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3 від 29 січня 2020 року не містить інформацію про місце народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого заявником не доведено факт того, що його мати народилась на території України до 24 серпня 1991 року.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального права.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 зазначив, що встановлення факту необхідно йому для подання документів на набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку з народженням його матері ОСОБА_2 на території України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішення питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дії чи бездіяльність органів державної влади, їх посадових чи службових осіб визначають Конституція України, Закон України «Про громадянство України».

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданими з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Заявник є громадянином України, зареєстрований там, звернувся до відповідного органу у визначеному законодавством України порядку з заявою про набуття громадянства України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» право на набуття громадянства України за територіальним походженням має особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні ( повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, чин чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Радянської Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Радянської Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо необхідності встановлення факту народження його матері в конкретному місці, заявник посилався на те, що за даними, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, про держану реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері заявника, відсутня інформація про місце її народження, зокрема не зазначено населений пункт.

За змістом ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник ОСОБА_1 3 червня 2020 року звертався до Олевського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). На своє звернення отримав відповідь про те, що доповнити актовий запис про народження син ОСОБА_1 на матір ОСОБА_2 не має можливості у зв`язку з тим, що відповідно до вимог розділу II Правил внесення змін заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис. Відповідно до пункту 12 розділу IV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року №719/4940 якщо в актовому записі про народження відсутні графи «По батькові» та «Місце народження, що стосується даних про дитину, або відсутні відомості у цих графах, то одночасно з повторною видачею свідоцтва про народження відомості щодо по батькові та місця народження дитини доповнюються у разі особистого звернення заявника до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису (а.с.43).

Судом установлено, ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації, постійно там проживає та зареєстрована. Маючи цивільну правоздатність, іншого не встановлено, не позбавлена можливості звернутися до органів РАГСу з заявою про доповнення актового запису про її народження, а у разі відмови у внесенні доповнень, оскаржити таке рішення у передбаченому законами України, порядку.

Оскільки за загальним правилом у судовому порядку можливо установити факт, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а внести зміни до актового запису про народження матері заявника можливо, тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви є законним і обґрунтованим. Заявником не доведено належними та допустимими доказами факт того, що його мати народилася на території України до 24 серпня 1991 року.

Доводи апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Черкасовим Денисом Олеговичем,- залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24 вересня 2020 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 24 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус