Справа № 615/914/20
Провадження № 2/615/290/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Момот Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» про поновлення на роботі, скасування наказів, зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

13.08.2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати наказ ДП «Жовтневе лісове господарство» №755-К від 14.07.2020 року про припинення трудового договору незаконним та таким, що підлягає скасуванню з моменту його видання; поновити його на роботі у ДП «Жовтневе лісове господарство» на посаді сторожа Валківського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп» з 16.07.2020 року; зобов`язати ДП «Жовтневе лісове господарство» виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.07.2020 року по дату ухвалення рішення суду про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 1983 року по 2012 рік почергово працював на ДП «Жовтневе лісове господарство» на посадах майстра лісу та помічника лісничого, з 01.01.2015 року по 30.12.2016 року та з 03.08.2017 року по 15.07.2020 року на посаді сторожа. Має загальний стаж роботи в галузі лісового господарства більше 35 років, в тому числі на підприємстві відповідача близько 29 років. Зазначив, що під час роботи на посаді сторожа завжди чесно і сумлінно виконував визначені посадовою інструкцією обов`язки, своєчасно та точно виконував розпорядження керівництва підприємства. Нагороджений декількома грамотами та почесним знаком за 20 років бездоганної служби в державній лісовій охороні.

15.07.2020 року наказом №755-К від 14.07.2020 року «Про припинення трудового договору» відповідач звільнив позивача з посади сторожа Валківського лісництва в зв`язку зі скороченням чисельності працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України згідно наказу №68 від 15.04.2020 року «Про реформування, оптимізацію виробництва і управління підприємством», наказу №90 від 07.05.2020 року «Про скорочення чисельності працівників ДП «Жовтневий лісгосп», протоколу засідання профспілкової організації ДП «Жовтневий лісгосп» №25 від 15.06.2020 року.

Вважає своє звільнення за наказом № 755-К від 14.07.2020 року безпідставним та прийнятим всупереч вимогам КЗпП України, оскільки в наказі №68 від 15.04.2020 року відповідач посилається на не існуючу на той час Постанову КМУ № 291 від 22.04.2020 року, текст якої офіційно оприлюднений у газеті «Урядовий кур`єр» №77 від 23.04.2020 року, тобто через тиждень після прийняття наказу відповідачем, що, на думку позивача, свідчить про складення наказу значно пізніше ніж 15.04.2020 року, тобто після 22.04.2020 року, що має суттєве значення, так як безпосередньо впливає на права позивача, як працівника відповідача, оскільки мало б наслідком порушення відповідачем вимог ст.22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч.2 ст.49-4 КЗпП України. Підписи посадових осіб на наказі, на його погляд, носять суто формальний характер, а наявність підпису голови профкому свідчить про те, що останній не виконує належним чином своїх обов`язків щодо захисту прав трудового колективу.

Як вказує позивач, не відповідає дійсності і фактична дата повідомлення відповідача голові профкому ОСОБА_3 від 15.04.2020 року про проведення реформування і оптимізації виробництва та управління підприємства, так як до нього додається копія наказу №68 від 15.04.2020 року, який, на його думку, фактично виданий після 22.04.2020 року.

12.05.2020 року позивач отримав від відповідача пропозицію №500, відповідно до якої йому пропонувалися посади за професіями: рамник, верстатник і підсобний робітник переробних дільниць Валківського, Люботинського, Коломацького та Мереф`янського лісництв, а 18.05.2020 року пропозицію №600, відповідно до якої йому пропонувалися вакантні посади: майстра лісу Валківського, Василевського, Золочівського, Коломацького, Мереф`янського, Рокитянського лісництв. Від запропонованих посад позивач відмовився.

Стверджує, що з моменту попередження про звільнення позивача (12.05.2020 року) до дня звільнення (15.07.2020 року) у відповідача були та з`явились інші вакантні посади, а саме: старшого майстра лісу Золочівського лісництва, старшого майстра лісу Коломацького лісництва, лісничого Мерчанського лісництва (вакантна в період з 13.05.2020 року по 17.06.2020 року), інженера лісового господарства 1-ї категорії (вакантна в період з 30.05.2020 року по 22.06.2020 року), які він міг би виконувати з врахуванням його освіти, кваліфікації та багаторічного досвіду в лісовому господарстві, та які повинні були йому запропонувати, проте відповідач цього не зробив, порушивши вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-3 КЗпП України.

Звернув увагу, що з 2015 року є членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації відповідача, тобто є членом виборного профспілкового органу, який 05.06.2020 року розглянув подання відповідача щодо звільнення позивача з займаної посади. Згідно протоколу від 05.06.2020 року №22 згоду на звільнення позивача не надано. Незважаючи на даний факт, 15.06.2020 року відбулося повторне засідання профкому, на якому уже надана згода на звільнення.

Рішення від 15.06.2020 року засідання профспілкового комітету та адміністрації відповідача про надання згоди на звільнення позивача вважає необгрунтованим, оскільки профспілковим комітетом даний висновок зроблений тільки виходячи з наданої інформації з боку адміністрації відповідача, без присутності на засіданні позивача та без врахування рішення засідання профкому від 05.06.2020 року. Сам факт повторного розгляду профспілковим комітетом питання про надання згоди на звільнення позивача, на його думку, суперечить вимогам законодавства, оскільки раніше розгляд уже проводився та було прийнято відповідне рішення. Відповідач не мав права навіть розглядати можливість щодо скорочення посади позивача, як члена профспілки. Вказані дії відповідача свідчать про порушення вимог ч.ч.3,4 ст.252 КЗпП України, ч.ч.3,4 ст.41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Крім того, відповідачем не зробленого жодного аналізу та порівняння продуктивності праці і кваліфікації з поміж однорідних посад, не оцінено переважне право позивача на залишення на роботі, чим порушено вимоги ч.1 ст.42, п.п.2,3 ч.2 ст.42 КЗпП України.

Посилаючись на положення ч.2 ст.235 КЗпП України, вважає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 13.08.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

11.09.2020 року представник відповідача - директор ДП «Жовтневе лісове господарство» Чагаровський Р.Л. надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулось з неухильним дотриманням діючого законодавства. Наказ про скорочення видано завчасно, тобто за три місяці до фактичного звільнення позивача, який вчасно попереджений про своє звільнення. Останньому двічі пропонувалось залишитись працювати на підприємстві та зайняти вакантні посади, які відповідали його фаху та освіті, зокрема і посаду сторожа. Згода профспілки на звільнення позивача також надана.

В обґрунтування вказав, що 15.04.2020 року наказом №68 директора ДП «Жовтневе лісове господарство» прийнято рішення про реформування, оптимізацію виробництва і управління підприємством, яке обґрунтовано тим, що на час запровадження карантину відбулось істотне зменшення попиту на лісо продукцію, доходи від її реалізації зменшились більш ніж на 35%, що в свою чергу поставило підприємство в скрутне матеріальне становище. Дані обставини стали умовою для реорганізації діяльності підприємства та оптимізації його управління. У відповідності до спірного наказу відбулося ліквідування структурних підрозділів підприємства, їх злиття та реформування.

Цим же наказом з 16.07.2020 року скорочено посади сторожів: апарату управління (1 посада), Бабаївського лісництва (3 посади), Валківського лісництва (3 посади), Водолазького лісництва (3 посади), Золочівського лісництва (3 посади), Коломацького лісництва (1 посада), Люботинського лісництва ( 3 посади), Мерчанського лісництва (3 посади), Рокитянського лісництва (3 посади).

07.05.2020 року наказом №90 директора ДП «Жовтневе лісове господарство» скорочено чисельність працівників, зокрема з 16.07.2020 року скорочено і виключено з штатного розпису посади всіх вище вказаних сторожів, в тому числі Валківського лісництва (3 посади). Цим же наказом провідному інженеру ДП «Жовтневе лісове господарство» доручено попередити працівників про їх скорочення та запропонувати усім працівникам перевести їх на вакантні посади.

12.05.2020 року позивач був письмово попереджений про звільнення з займаної посади у зв`язку із скорочення. При цьому йому було запропонована робота на підприємстві за посадами: рамник, верстатник, підсобний робітник переробних дільниць Валківського, Люботинського, Коломацького та Мерефянського лісництв. 18.05.2020 року відповідач запропонував позивачу посаду сторожа Мерефянського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство», проте з жодною з наведених пропозицій позивач не погодився.

15.07.2020 року наказом №755-К сторожа Валківського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство» ОСОБА_1 звільнено з роботи у зв`язку із скороченням чисельності працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Як зазначає представник відповідача, хронологія звільнення працівників з ДП «Жовтневе лісове господарство», підстави та порядок вивільнення свідчать про законність прийняття рішення про звільнення позивача з роботи. Вочевидь, що рішення про скорочення чисельності працівників було вмотивованим, вся процедура вивільнення здійсненна з неухильним дотриманням чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що наказ №68 від 15.04.2020 року є незаконним через те, що фактично виданий не раніше 22.04.2020 року, що є порушенням процедури вивільнення працівників у зв`язку скороченням, на думку представника відповідача, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до Книги реєстрації наказів спірний наказ виданий та зареєстрований саме 15.04.2020 року.

Твердження позивача про те, що в цьому наказі містяться відомості, які могли виникнути лише в майбутньому, а саме посилання на постанову КМУ №291 від 22.04.2020 року, що свідчить про незаконність такого наказу, вважає суб`єктивною позицією позивача. Наполягає, що наказ містить посилання на діючі нормативно-правові акти. Необхідність скорочення на підприємстві обґрунтована не лише постановою КМУ №291, а запровадженням в державі з 11.03.2020 року карантину, що мало негативні економічні наслідки для відповідача та стало умовою для реорганізації діяльності підприємства та оптимізації його управління.

Вважає хибним посилання позивача на те, що наказ від 15.04.2020 року голова профкому ДП «Жовтневе лісове господарство» отримала не раніше 22.04.2020 року. Наполягає, що наказ переданий голові профкому 15.04.2020 року, про що свідчить його реєстрація в цей же день, доказом чого є відмітка профкому на повідомленні про скорочення.

Звернув увагу, що позиція позивача про наявність у нього освіти, яка відповідає вимогам, що висуваються до вакантних посад, через що відповідач мав би їх запропонувати, на думку представника відповідача, є хибною. Жодна із перелічених позивачем посад, а саме старший майстер лісу Золочівського лісництва, старший майстер лісу Коломацького лісництва, лісничий Мерефянського лісництва, інженер лісового господарства не могла бути запропонована позивачу при звільненні, оскільки для зайняття вказаних посад необхідно мати вищу освіту.

Зокрема, відповідно до посадової інструкції лісничого ДП «Жовтневе лісове господарство», затвердженої директором підприємства 08.07.2016 року лісничим може бути особа, яка має повну або базову вищу лісогосподарську освіту відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст, бакалавр).

Згідно посадової інструкції старшого майстру лісу ДП «Жовтневе лісове господарство», затвердженої в.о. директора підприємства 01.10.2018 року, на посаду старшого майстра лісу може бути призначена особа з повною або базовою вищою освітою відповідного напрямку підготовки (магістр, спеціаліст, бакалавр), та стажем роботи за професією 2 роки.

Оскільки позивач не має відповідної освіти за фахом, вказані посади йому не були запропоновані. Відповідач не мав і не має законних повноважень прийняти позивача на зазначенні посади. Зазначив, що позивачу у відповідності до вимог КЗпП пропонувались вакантні посади, які були на підприємстві і які відповідали фаху та освіті останнього.

12.05.2020 року відповідач запропонував позивачу посаду рамника, верстатника, підсобного робітника переробних дільниць, а 18.05.2020 року позивачу запропонована вакантна посада сторожа Мерефянського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство». Від всіх запропонованих посад останній відмовився.

Безпідставними, на думку представника відповідача, є аргументи позивача про відсутність згоди профкому на його звільнення та порушення такої процедури, оскільки 25.05.2020 року відповідач звернувся до профспілки підприємства та до Харківської обласної організації профспілок працівників лісового господарства про надання згоди про звільнення працівників.

01.06.2020 року на спільному засіданні профспілкової організації ДП «Жовтневе лісове господарство» (участь в якому приймав позивач) розглянуто подання відповідача «Про реформування, оптимізацію виробництва та управління підприємством, про скорочення чисельності працівників». За наслідками такого засідання прийнято рішення про надання відповідачем розширеної інформації та обґрунтування скорочення.

05.06.2020 року на засіданні профспілкової організації ДП «Жовтневе лісове господарство» (участь в якому приймав позивач) повторно розглянуто відповідне подання відповідача. За наслідками засідання надана згода на звільнення двадцяти посад сторожів. Згода на звільнення позивача в дійсності не була надана на підставі п.2 ст. 42 КзПП України у зв`язку з тим, що позивач є єдиним членом сім`ї з самостійним заробітком.

В подальшому, 15.06.2020 року на засіданні профспілкової організації ДП «Жовтневе лісове господарство» прийняте рішення про надання згоди на звільнення позивача із займаної посади, яке вмотивовано тим, що до останнього, насправді, не можуть бути застосовані положення п.2 ст. 42 КЗПП України, оскільки заробітна плата не є єдиним джерелом його доходу, позивач є пенсіонером та отримує відповідне пенсійне забезпечення.

Окрім того, рішення про надання згоди на звільнення позивача прийнято на підставі рішення Харківської обласної організації профспілок працівників лісового господарства, яка не заперечувала про звільнення останнього на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Рішення вказаного профспілкового органу є обов`язковим для виконання профспілковим комітетом ДП «Жовтневе лісове господарство». Отже згода профспілкового органу, як обласного так і профспілки підприємства на звільнення позивача з займаної посади була надана, а тому доводи позивача про незаконність його звільнення, на думку представника відповідача, є безпідставними та не обґрунтованими.

15.09.2020 року позивач надав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладені у позові обставини. Вважає, що відзив містить недостовірні дані та відверте маніпулювання фактами, що свідчить про його безпідставність та необґрунтованість.

Звернув увагу, що відповідач навмисно вводить суд в оману, так як 18.05.2020 року позивач дійсно отримав пропозицію №600, але в ній, зокрема, посада сторожа Мереф`янського лісництва не зазначалася. Факт відсутності такої пропозиції підтверджується також поданням від 25.05.2020 року №570 голові ХООП працівників лісового господарства Б.Г. Білоусу та поданням від 25.05.2020 року голові ППО ДП «Жовтневий лісгосп» ОСОБА_4 , де перелічені усі посади, які були запропоновані позивачу в попередженні від 12.05.2020 року №500 та пропозиції від 18.05.2020 року №600.

В порушення вимог ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП йому не була запропонована посада сторожа Мерефянського лісництва, яка зі змісту позову станом на 18.05.2020 року була вакантна у штаті підприємства, або будь-які інші вакантні посади.

Зауважує, що відповідач у відзиві на позовну заяву не спростував факт появи у тексті наказу №68 від 15.04.2020 року посилання на Постанову КМУ № 291 від 22.04.2020 року. Його твердження про те, що в Книзі реєстрації наказів датою реєстрації наказу вказано саме 15.04.2020 року, на думку позивача, не є достатнім доказом, оскільки книга реєстрації наказів є внутрішнім документом відповідача, який міг просто підтасувати запис, вказавши потрібну йому дату. Крім того, у наданій копії книги реєстрації наказів спостерігається зміщення порядкових номерів наказів з нумерацією самих наказів (номер п/п 70 - номер наказу 68), що на думку позивача, підтверджує фальсифікацію з боку відповідача.

Як зазначає позивач, з урахуванням вимог ч.3 ст.41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (в редакції Закону № 2886-ІІІ від 13.12.2001 року) та ст.252 КЗпП України згідно протоколу від 05.06.2020 року №22 виборним органом первинної профспілкової організації ДП «Жовтневий лісгосп» згода на звільнення не надавалась, оскільки профкомом встановлено, що в сім`ї позивача відсутні інші працівники із самостійним заробітком, тому відповідно до п.2 ст.42 КЗпП України він має переважне право в залишенні на роботі.

Посилаючись на положення ч.1 ст.46 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 року у справі №1-6/2018 вважає хибними доводи відповідача про те, що до позивача не можуть бути застосовані положення п.2 ст.42 КЗпП України, оскільки наявність у сім`ї інших осіб із самостійним джерелом доходів, які не належать до категорій заробітку (наприклад, пенсіонерів), не позбавляє працівника переваги на залишення на роботі, тому що в цьому випадку в сім`ї все одно відсутні інші працівники із самостійним заробітком.

Вважає не правильною аргументацію відповідача, що рішення первинної профспілкової організації ДП Жовтневий лісгосп» від 15.06.2020 року приймалося на підставі рішенні вищого профспілкового органу - Харківської обласної організації профспілки працівників лісового господарства, яка не заперечувала проти звільнення позивача, оскільки згідно законодавства не повинно суперечити останньому, що не відповідає ч.3 сг.41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», яка передбачає незалежний один від одного розгляд та прийняття рішень первинною профспілкою підприємства та вищестоящим профорганом цієї профспілки.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

За клопотанням позивача у ДП «Жовтневе лісове господарство» витребувано оригінал книги реєстрацій наказів та статути підприємства і професійної спілки працівників лісового господарства.

Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Вказав, що є членом профкому разом із іншими працівниками (5), як обрані на конференції в І кварталі 2015 року. В травні 2020 року голова профкому зібрала засідання та повідомила, що буде скорочення штату. На засіданні 05.06.2020 року вирішувалося питання про скорочення посад 19 сторожів ДП, оскільки багато (15-16 чол.) погодилося на пропозицію керівництва на звільнення. Так як позивач є членом профкому, вважає, що адміністрація не може його звільнити, тому заперечував. Оскільки інші особи погодилися на звільнення, всі члени комітету проголосували за їх скорочення. На його ж звільнення згоди не давали, про відповідачу що було надано протокол. 15.06.2020 року його повідомили, що о 08:00 год. буде повторне засідання по його кандидатурі, але не офіційно, оскільки не голосував про скорочення штату. Вважає, що на момент повідомлення наказ про звільнення був уже готовий. Наполягав, що у відповідності до ч.4 ст.252 КЗпП України не можуть розглядати питання про звільнення працівника, якщо він є членом профкому, навіть через 1 рік. На час подання залишалося 11 посад сторожів. Позивачу пропонували майстра, пилорамщика в різних лісництвах, але він відмовився, тому що не за місцем проживання у м. Валки. Вважає, що його кваліфікація дозволяє займати посаду лісничого, помічника лісничого, старшого майстра, але пропозиції не було. Як пенсіонер має однакові права на працевлаштування, як і працездатні особи.

Представник відповідача не погодився з вимогами позивача у повному обсязі. Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог, зазначені у позові факти суперечать доказам, які знаходяться в матеріалах справи.

Звернув увагу, що в даному випадку була вимушена міра скорочення штату, під час якого звільнили, крім посади позивача, багато інших посад, зокрема сторожів. Звільнення відбувалося у відповідності до норм трудового законодавства. Позивачу пропонувалися всі наявні посади, які відповідали його освіті. Прив`язки до місця проживання працівника закон в даному випадку не передбачає. Позивач не погодився, тому рішення про його звільнення із займаної посади прийнято на законних підставах. Зауважив, що 05.06.2020 року не було прийнято рішення профкому про надання згоди на звільнення позивача, так як вирішено витребувати додаткові докази. 15.06.2020 року профкомом прийнято рішення про його звільнення, яке до того ж не оскаржене. Твердження позивача щодо складення наказу №68 пізніше вважає абсурдними, оскільки він зареєстрований у книзі реєстрації наказів саме 15.04.2020 року. Згідно посадових інструкцій лісничого, помічника лісничого, старшого майстра дана посада передбачає наявність вищої освіти, тому не пропонувалися позивачу. Ініш посади пропонувалися, але він відмовився.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 03.08.2017 року позивач працював на посаді сторожа Валківського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство», що підтверджується відповідним записом №16 в трудовій книзі серії БТ-1 №0506421.

15.04.2020 року наказом №68 директора ДП «Жовтневе лісове господарство» прийнято рішення про реформування, оптимізацію виробництва і управління підприємством, яке обґрунтовано тим, що на час запровадження карантину відбулось істотне зменшення попиту на лісо продукцію, доходи від її реалізації зменшились більш ніж на 35% , що в свою чергу поставило ДП «Жовтневе лісове господарство» в скрутне матеріальне становище. Ці обставини є умовою для реорганізації діяльності підприємства та оптимізації його управління. У відповідності до вказаного наказу відбулося ліквідування структурних підрозділів підприємства, їх злиття та реформування.

Цим же наказом з 16.07.2020 року скорочено посади сторожів: апарату управління (1 посада), Бабаївського лісництва (3 посади), Валківського лісництва (3 посади), Водолазького лісництва (3 посади), Золочівського лісництва (3 посади), Коломацького лісництва (1 посада), Люботинського лісництва (3 посади), Мерчанського лісництва (3 посади), Рокитянського лісництва (3 посади).

В судовому засіданні позивач підтвердив, що даний наказ не скасований, про його скасування в позовних вимогах не просить.

За клопотанням позивача в судовому засіданні було оглянуто книгу реєстрації наказів, яка прошита, пронумерована у відповідності до інструкції, містить записи виконані різними почерками та різними пастами, що спростовує твердження позивача про те, що книга переписана.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд приймає до уваги, що згідно положень ч.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Як вбачається із наданого відповідачем Статуту ДП «Жовтневе лісове господарство», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України №1050 від 05.12.2018 року, директор підприємства, зокрема, визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників, затверджує штатний розпис підприємства за погодженням з управлінням; у встановленому порядку призначає на посади та звільняє з посад працівників підприємства.

Наказом директора ДП «Жовтневе лісове господарство» №90 від 07.05.2020 року скорочено чисельність працівників, зокрема з 16.07.2020 року скорочено і виключено із штатного розпису посади всіх вище вказаних сторожів, в тому числі Валківського лісництва (3 посади). Цим же наказом провідному інженеру ДП «Жовтневе лісове господарство» доручено попередити працівників про їх скорочення та запропонувати усім працівникам перевести їх на вакантні посади.

Згідно попередження №500 від 12.05.2020 року, позивача проінформовано, що посада сторожа Валківського лісництва, яку він займає, з 16.07.2020 року підлягає скороченню на підставі зазначеного наказу №90 від 07.05.2020 року, в зв`язку з чим повідомлений про звільнення із займаної посади 15.07.2020 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. При цьому позивачу запропонована робота за професіями: рамник, верстатник і підсобний робітник переробних дільниць Валківського, Люботинського, Коломацького та Мереф`янського лісництв.

Як вбачається із пропозиції №600 від 18.05.2020 року, позивачу були запропоновані вакантні посади майстра лісу Валківського, Васищевського, Золочівського, Коломацького, Мереф`янського, Рокитянського лісництв.

В судовому засіданні позивач підтвердив отримання даних повідомлень, але наполягав, що йому не пропонувалася посада сторожа в Мереф`янському лісництві. Вказав, що йому відомо, що на посаду лісничого згідно посадової інструкції потрібна вища освіта.

Зі змісту подання ДП «Жовтневий лісгосп» від 25.05.2020 року, направлених одночасно до ППО підприємства та ХООП працівників лісового господарства вбачається, що переважного права ОСОБА_1 на залишення на роботі відповідно до чинного законодавства не має. Іншої роботи, яку він міг би виконувати за своїм фахом і кваліфікацією, на підприємстві не має.

Згідно розділу 4 Статуту професійної спілки працівників лісового господарства України обласні комітети, президії обласних комітетів для обласних та первинних профспілкових організацій на відповідній території є керівними виборними органами профспілки в період між з`їздами, конференціями, зборами. Рішення керівних профорганів є обов`язковими для виконання організаціями профспілки (п.4.4).

Відповідно даних протоколу засідання профспілкової організації №22 від 05.06.2020 року заслухавши голову профкому ОСОБА_3 щодо подання про звільнення з посади сторожа Валківського лісництва ОСОБА_1 постановили: в зв`язку з чим, що він являється головою цефкома, проводить захист трудових та соціально-економічних прав серед працівників та згідно ст.42 п.2 КЗпП особам, в сім`ї яких не має інших працівників із самостійним заробітком згоду на звільнення не надали.

Як вбачається із протоколу №25 від 15.06.2020 року розширеного засідання членів профспілки та адміністрації постановили: на підставі постанови ХООП працівників лісового господарства в зв`язку з тим, що сторож Валківського лісництва ОСОБА_1 не являється згідно п.2 ст.42 КЗпП особою, в сім`ї яких не має інших працівників із самостійним заробітком, відмовився від переведення на запропоновані посади, надати згоду на звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП.

Згідно постанови ХООП працівників лісового господарства №П-16-6г від 01.06.2020 року надано згоду адміністрації ДП «Жовтневе лісове господарство» на звільнення сторожа Валківського лісництва ОСОБА_1 за скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП з 16.07.2020 року.

Із пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , копію якого надано відповідачем, слідує, що ОСОБА_1 є пенсіонером.

14.07.2020 року складено наказ №755-К, яким позивача ОСОБА_1 15.07.2020 року звільнено із займаної посади сторожа Валківського лісництва в зв`язку зі скороченням чисельності працівників, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.

Слід відзначити, що згідно посадових інструкцій лісничого, старшого майстра лісу, посада потребує наявності у працівника повної або базової вищої лісогосподарської освіти відповідного напрямку підготовки, стаж роботи за спеціальністю не менше 2-х років.

Згідно п.1. ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У разі прийняття рішення роботодавцем щодо скорочення чисельності або штату працівників КЗпП України визначено певні процедурні зобов`язання, яких роботодавець повинен дотримуватися при звільненні працівників.

Звернення до профспілки щодо проведення консультацій з питань скорочення чисельності або штату працівників. Згідно зі ст.49-4 КЗпП та ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,власник або уповноважений ним орган не пізніше як за три місяці до запланованого масового вивільнення працівників звертається до професійних спілок про проведення консультацій щодо заходів запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Рішення про скорочення чисельності або штату оформляється наказом по підприємству, до штатного розпису вносяться відповідні зміни.

Визначення переважного права на залишення на роботі у разі скорочення чисельності працівників. Статтею 42 КЗпП України. У разі скорочення чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. За рівних умов продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:за наявності двох і більше утриманців;особам, у сім`ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком;працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на такому підприємстві, в установі, організації;працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах без відриву від виробництва;учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;працівникам, яким залишилося менш ніж три роки до настання пенсійного віку, за досягнення якого особа має право на одержання пенсійних виплат. Цей перелік не є вичерпним і перевага з залишенні на роботі може надаватися також іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. При визначенні переважного права на залишення на роботі також слід враховувати пільгові категорії громадян згідно ст. 184 КЗпП, звільнення яких з ініціативи роботодавця заборонене, а саме звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Попередження працівників про можливе скорочення чисельності або штату працівників та пропонування іншої роботи, відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП. Про звільнення у зв`язку з скороченням чисельності або штату на підприємстві, в установі, організації працівники попереджаються не пізніше ніж за 2 місяці, одночасно з попередженням про звільнення роботодавець пропонує працівникам іншу роботу на тому ж підприємстві, якщо вона є. Про іншу роботу за її наявності, роботодавець має інформувати працівника не лише при попередженні про наступне звільнення, але й протягом усього строку попередження, якщо на підприємстві з`являються нові вакансії. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно вимог ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації).

Звільнення працівника, видача йому трудової книжки та проведення розрахунку. Звільнення працівників повинно відбуватись не раніше закінчення двомісячного попереджувального строку, наявності згоди працівника (заяви про скорочення строку попередження) його звільненнядо закінчення двомісячного строку є правомірним. У день звільнення працівнику видається належно оформлена трудова книжка та копія наказу про звільнення (ст. 47 КЗпП). Відповідно до ст. 44 КЗпП при припиненні трудового договору згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, (у тому числі грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної відпустки згідно ст. 38 КЗпП України та вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП), провадиться в день звільнення згідно ст. 116 КЗпП.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що під час процедури звільнення позивача не було порушено вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі, оскільки порушення будь-яких прав позивача щодо звільнення в зв`язку зі скороченням штату не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.263-265,280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» про визнання наказу ДП «Жовтневе лісове господарство» №755-К від 14.07.2020 року про припинення трудового договору незаконним та таким, що підлягає скасуванню з моменту його видання; поновлення ОСОБА_1 на роботі у ДП «Жовтневе лісове господарство» на посаді сторожа Валківського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп» з 16.07.2020 року; зобов`язання ДП «Жовтневе лісове господарство» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.07.2020 року по дату ухвалення рішення суду про поновлення на роботі відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова