Справа № 344/8792/14-ц
Провадження № 2/344/80/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

08 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, мотивуючи тим, що з 14.03.2006 року по 16.10.2013 року проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу сторони придбали таке майно: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки Mitsubishi Colt, 2007 року та земельну ділянку заг. пл. 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Дане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу в рівних частках.

25.11.2019 року позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог, та просила поділити спільне майно подружжя, а саме: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки Mitsubishi Colt, 2007 року випуску та земельну ділянку заг. пл. 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 в рівних частках (а.с.57, т.2)

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.03.1996 року, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.10.2013 року розірвано (а.с.7-8).

Як вбачається з Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки Mitsubishi Colt, 2007 року року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , був зареєстрований за позивачкою ОСОБА_5 (а.с. 13).

Під час перебування у шлюбі, 26.02.2008 року, ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилівим Т.Д. квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

19.06.2007 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилівим Т.Д. квартиру АДРЕСА_5 , на згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить ОСОБА_2 (а.с.179-180).

Згідно іпотечного договору від 05.02.2008 року ОСОБА_2 предав в іпотеку у якості забезпечення виконання свого основного зобов`язання по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №170-22/340 від 05.02.2008 року та додатку №1 до договору, наступне нерухоме майно: офіс, загальною площею 55,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , та належить йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.9-12).

12.09.2008 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В. земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.187).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 є ОСОБА_2 (а.с.183).

Згідно висновку експерта № 4.4-19/17 від 11.12.2017 року поділ в натурі квартири АДРЕСА_1 , поділ в натурі об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_6 та поділ в натурі квартири АДРЕСА_8 між ОСОБА_9 "євою- ОСОБА_10 та ОСОБА_2 відповідно до часток співласників, розмір яких становить 1/2 та 1/2, з метою утворення ізольованих квартир з окремими входами і виходами з дотриманням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва не можливий (а.с.204-214).

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

В силу ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Відповідно до пункту 2 частини 1 та частини 7 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

За частинами першою, другою статті 369 ЦК України співвласники майна, що є в спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно з частинами 1,2,4,5 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Судом встановлено, що під час шлюбу сторони набули у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки Mitsubishi Colt, 2007 року та земельну ділянку заг. пл. 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

З огляду на зазначене, двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка заг. пл. 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбані у шлюбі, в інтересах сім`ї.

Судом враховано, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Таким чином, враховуючи, що спірне нерухоме та рухоме майно: квартира, нежитлове приміщення, земельна ділянка та транспортний засіб набуті сторонами за час шлюбу, обставини, які передбачені ч.2 та ч.3 ст.70 СК України щодо відступу від засади рівності часток подружжя - судом не встановлено, оскільки сторонами не надані докази, а тому суд вважає задоволити позов в повному обсязі та виділити вищевказане майно у рівних частках подружжя в спільному майні.

На підставі наведеного, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 65, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 31, 368 ч. 3 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя задоволити.

Виділити та визнати за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 у рівних частинах, а саме: по 1/2 частини кожному.

Виділити та визнати за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, право власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у рівних частинах, а саме: по 1/2 частини кожному.

Виділити та визнати за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, право власності на транспортний засіб марки Mitsubishi Colt, 2007 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у рівних частинах, а саме: по 1/2 частини кожному.

Виділити та визнати за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, право власності на земельну ділянку заг. пл. 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , у рівних частинах, а саме: по 1/2 частини кожному.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 24.12.2020 року.

Суддя Пастернак І.А.