Номер провадження: 22-з/813/134/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
22.12.2020 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 8 червня 2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 97159,00 грн. та судові витрати (т.1 а.с.112-115).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2016 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (т.1 а.с.134-135).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2019 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 23825,00 грн., моральної шкоди 5000,00 грн, витрат на сплату судового збору 365,40 грн. (т.2 а.с.186-192).

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_3 , Одеської міської ради, КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

13 березня 2020 року представником Федоровим А.А. в інтересах ОСОБА_2 подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, при прийнятті 30 січня 2020 року постанови за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційним судом питання про судові витрати не вирішувалось.

За змістом заяви про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 548,10 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 5942,40 грн.

Витрати на сплату судового збору та на проведення експертизи є понесеними та документально підтвердженими.

Відповідно до положень статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням:

нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення (п.п. «б» п.3 ч.1 ст.382 ЦПК України);

розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (п.п. «в» п.3 ч.1 ст.382 ЦПК України).

Судовий збір в сумі 548,10 грн., сплачений за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, є витратам ОСОБА_2 , понесеними у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції. Такі витрати відповідача ОСОБА_2 відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України з огляду на відмову позивачу в позові покладаються на позивача ОСОБА_1 .

Витрати на проведення експертизи належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Судову будівельно-технічну експертизу експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Висновок експерта №17-1908/1947 від 29 березня 2018 року) проведено на стадії розгляду справи в суді першої інстанції на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року.

За проведення експертизи ОСОБА_2 сплачено 5942,40 грн. Витрати на проведення експертизи є понесеними та документально підтвердженими, докази даних витрат були наявні в матеріалах справи до закінчення судових дебатів та, відповідно, ухвалення рішення судом першої інстанції.

При вирішенні питання про розподіл витрат на проведення експертизи апеляційний суд виходить з положень частини 3 статті 141 ЦПК України та вважає, що дані витрати підлягають відшкодуванню позивачем відповідачу частково з огляду на наступне.

Рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди було задоволено. ОСОБА_1 було пред`явлено до суду позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, як таких, що завдані пошкодженням нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , від дій ОСОБА_2 по проведенню ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 цього ж будинку та облаштування фундаменту для прибудови до квартири АДРЕСА_2 .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи ОСОБА_1 в позові, апеляційний суд виходив з того, що аналіз наявних в справі доказів вказував на те, що будівля АДРЕСА_3 не була аварійною, проте мала значний фізичний знос, відноситься до будинків забудови кінця ХІХ початку ХХ століття; що у квартирі позивача були наявні пошкодження, які потребували ремонтних робіт та, відповідно, витрат на їх проведення; що відповідач у належній йому квартирі здійснював ремонтні роботи; проте, прямий взаємозв`язок між ремонтними роботами в квартирі відповідача та пошкодженнями у квартирі позивача, експертним дослідженням, іншими доказами не встановлений; проведена судом експертиза вказує на декілька окремо існуючих одна від одної причин виникнення в квартирі позивача пошкоджень, при цьому розмежувати такі не можливо.

Отже, апеляційний суд відмовив в позові за недоведеністю причинного зв`язку між проведенням відповідачем ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 та виникненням пошкоджень в квартирі АДРЕСА_4 і, відповідно, завданням майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні належного позивачу нерухомого майна (наслідками).

За таких обставин, апеляційний суду вважає, що оскільки зверненню ОСОБА_1 до суду передували дії ОСОБА_2 по проведенню ремонтних робіт в належній йому квартирі та облаштуванню фундаменту для прибудови до квартири, а в позові відмовлено за недоведеністю причинного зв`язку між діями та наслідками через те, в тому числі, що експертиза вказала на декілька окремо існуючих одна від одної причин виникнення в квартирі ОСОБА_1 пошкоджень, які розмежувати не можливо, то покладення на позивача витрат відповідача на проведення експертизи повністю не є правильним.

Крім того, ОСОБА_1 є особою похилого віку, має більше 80-ти років, отримує пенсію, що, з огляду на обставини справи, принцип справедливості також має враховуватися при визначенні розміру відшкодування витрат ОСОБА_2 на проведення експертизи.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 17 грудня 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; представник в інтересах ОСОБА_2 подав заяву про розгляд заяви за відсутності; ОСОБА_1 та її представник подали заяву про відкладення розгляду питання, в заяві посилались на оголошений в країні карантин, при цьому заява не містить обґрунтування того, чим саме обумовлена обов`язкова присутність даних учасників справи в засіданні. Заява про ухвалення додаткового рішення знаходиться в суді з березня 2020 року, призначалась в судові засідання на 26 червня 2020 року, на 19 листопада 2020 року, на 17 грудня 2020 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, а заява, яка наразі розглядається, стосується питання розподілу судових витрат, для розгляду цього питання неприбуття учасників справи не є перешкодою відповідно до положень частини 4 статті 270 ЦПК України тощо, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.141, 270, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 548 гривен 10 копійок, витрати на проведення експертизи в сумі 1000 гривен 00 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Додаткова постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова