ЄУН № 337/3527/20
Провадження № 2/337/1714/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області , - про повернення малолітніх дітей батькам,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення їй малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

29.08.2019 року рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя задоволено позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Відібрано неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у батьків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення батьківських прав та передано їх Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради для подальшого влаштування. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації за № 248 від 25.11.2019 року ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітніми дітьми , позбавленими батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач вказує, на те що відпали причини, що перешкоджали належному виконанню нею батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей та створено належні умови для їх проживання та виховання з матір`ю, оскільки на даний час в неї змінився образ життя. Через різні погляди на життя, нездорові сімейні стосунки вона припинила шлюбні відносини з батьком дітей ОСОБА_7 та подано позов про розірвання з ним шлюбу. Наразі на даний час вона працевлаштована , має постійний заробіток та гнучкий графік роботи, що дозволить їй безперешкодно займатися виховання дітей. У квартирі в якій проживає позивач створені всі належні умови для проживання дітей разом з нею. Вона систематично приїжджає до дітей спілкується з ними, забезпечує продуктами харчування та одягом, оскільки опікуном її дітей є її рідна матір. На підставі положень ч.3ст.170 СК України просить повернути їй дітей.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 18.12.2020 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті.

У призначений судом день позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання також не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнає повністю , проти задоволення не заперечує .

Представники третіх осіб в судове засідання також не прибули, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Просять ухвали судом рішення з урахуванням висновку про доцільність повернення дітей матері.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши фактичні обставини , які враховуються при доцільності повернення дітей, позбавлених батьківського піклування, батькам, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор.

Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Положення частин першої - третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає.

Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

На підставі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

Статтею 14 цього Закону України передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Згідно ст. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

Суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своєї професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування в разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності.

У разі якщо у зв`язку із складними життєвими обставинами дитина тимчасово не проживає чи не може проживати із своїми батьками, іншими законними представниками, її утримання та виховання можуть здійснювати родичі, сім`я патронатного вихователя, центри соціально-психологічної реабілітації дітей, притулки для дітей служб у справах дітей, інші установи для дітей (незалежно від форми власності та підпорядкування), в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб.

Уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, зобов`язані в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.

У разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом достовірно встановлено, що позивач є матір`ю малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами по їх народження, копії яких знаходяться в матеріалах справ.

Відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2019 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, задоволено позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Відібрано неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у батьків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 без позбавлення батьківських прав та передано їх Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради для подальшого влаштування. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації за № 248 від 25.11.2019 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю позивача, призначено опікуном над малолітніми дітьми , позбавленими батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлено, що відпали причини, що перешкоджали належному виконанню позивачем батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей та створили належні умови для їх проживання та виховання.

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району надано Висновок № 21.05/01-22.1151 від 04.12.2020 року про доцільність повернення малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч. 3ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

З викладеного судом встановлено, що матір ОСОБА_1 після відібрання дітей змінила своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. Соціальними службами проведено роботу з матір`ю , що дало свої позитивні результати.

Як зазначено позивачем ОСОБА_1 в позові, нею створено належні умови для проживання та виховання дітей з матір`ю, оскільки на даний час в неї змінився образ життя. Через різні погляди на життя, нездорові сімейні стосунки вона припинила шлюбні відносини з батьком дітей ОСОБА_7 . Наразі на даний час вона працевлаштована , має постійний заробіток та гнучкий графік роботи, що дозволить їй безперешкодно займатися виховання дітей. У квартирі в якій проживає позивач створені всі належні умови для проживання дітей разом з нею. Вона систематично приїжджає до дітей спілкується з ними, забезпечує продуктами харчування та одягом, оскільки опікуном її дітей є її рідна матір, тому відпали причини, що перешкоджали належному виконанню нею батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей.

Положеннямист.150 СК України встановлені обов`язки батьків по відношенню до своїх дітей. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України).

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст. 152 СК України).

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Отже є законодавчо обумовленими як права дитини на проживання разом з батьками, так і права батьків виховувати дитину особисто, тому будь-яке обмеження цих прав є недопустимим.

У принципі 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не може, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 163 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

При розгляді справи судом не встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для висновку про те, що проживання малолітніх дітей з позивачем створюватиме реальну небезпеку для їх життя та здоров`я або суперечитиме їх інтересам, навпаки, обставини, що були підставою відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, які перешкоджали належному вихованню ними дітей, батьками усунуті.

Суд, враховуючи наведені обставини та аналізуючи здобуті докази у їх сукупності, вважає,що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3 ч. 1, 9, 27 Конвенції про права дитини,ст. ст. 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства»,ст.ст.7, 151, 170 СК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81,83, 247, 258,259, 263-265,273,352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, - про повернення малолітніх дітей батькам задовольнити.

Повернути малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на виховання матері громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23.12.2020 року.

Суддя С.А. Ширіна

18.12.2020