справа №619/3715/20
провадження №2/619/1095/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року Дергачівський районний суд
Харківської області
в складі: головуючого - судді Жорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання Герасименко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Головне Управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку
Згідно відповіді Малоданилівської селищної рада Дергачівського району Харківської області (як правонаступника Черкасько-Лозівської сільської ради, від 17.07.2020 за вихідним № 02-19/1395, було надано пояснення, що рішенням І сесії VII скликання Малоданилівської селищної ради від 15.11.2017 №8 «Про початок процедури реорганізації Черкасько-Лозівської сільської ради шляхом приєднання до Малоданилівської селищної ради» було припинено діяльність Черкасько-Лозівської сільської ради. У зв`язку із здійсненням вищевказаних заходів, всі рішення селищної ради, у тому числі, починаючи з 1991 року, було передано до Архівного відділу Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та було запропоновано звернутися саме до цієї установи для отримання копії документів.
Відділом у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.07.2020 за вихідним №29-20-0.23, 18-655/109-20 на поставлені запитання була отримана відповідь, що згідно з Книгами записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , в тому числі Державний акт серія ХР №081043, не зареєстровані. Архівний примірник згаданого державного акту , копія рішення XVI сесії XXIV скликання Черкасько-Лозівської сільської ради від 10.02.2004, документація із землеустрою відповідно до вказаного державного акту у Відділі відсутні. Також було повідомлено, що з 01.01.2013 у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства територіальні органи земельних ресурсів не здійснюють реєстрацію прав на землю та видачу правовстановлюючих документів на неї, у зв`язку з чим проведення державної реєстрації вказаного у запиті Державного акту на теперішній час Відділом неможливе (копія додається).
На даний час, вона у повній мірі не може реалізувати своє право власності, оскільки відповідальними працівниками Черкасько- Лозівської сільської ради з невідомих причин вищевказані документи не були передані спочатку до Дергачівського районного відділу земельних ресурсів, а потім до Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, для внесення відомостей та реєстрації земельної ділянки площею 1365 кв.м., яка розташована у АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та у Державному земельному кадастрі, у зв`язку з чим, змушена звернутися з даним позовом до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити у повному обсязі. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе.
Відповідач у справі представник Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є повідомлення, з заявами про відкладення справи в суд не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача.
Третя особа представник Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності представника за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09 годин 00 хвилин 28 вересня 2020 року.
28 жовтня 2020 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду в судове засідання на 25 листопада 2020 року.
25 листопада 2020 року ухвалою Дергачівського районного суду було задоволено клопотання про заміну третьої особи на належну Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Починаючи з 2004 року та по теперішній час, позивач разом із родиною користується вказаною земельною ділянкою як об`єктом свого права приватної власності, набутого на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів.
Згідно відповіді Малоданилівської селищної рада Дергачівського району Харківської області (як правонаступника Черкасько-Лозівської сільської ради, від 17.07.2020 за вихідним № 02-19/1395, було надано пояснення, що рішенням І сесії VII скликання Малоданилівської селищної ради від 15.11.2017 №8 «Про початок процедури реорганізації Черкасько-Лозівської сільської ради шляхом приєднання до Малоданилівської селищної ради» було припинено діяльність Черкасько-Лозівської сільської ради. У зв`язку із здійсненням вищевказаних заходів, всі рішення селищної ради, у тому числі, починаючи з 1991 року, було передано до Архівного відділу Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та було запропоновано звернутися саме до цієї установи для отримання копії документів.
Однак, позивач у повній мірі не може реалізувати своє право власності, оскільки відповідальними працівниками Черкасько- Лозівської сільської ради з невідомих причин вищевказані документи не були передані спочатку до Дергачівського районного відділу земельних ресурсів, а потім до Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, для внесення відомостей та реєстрації земельної ділянки площею 1365 кв.м., яка розташована у АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та у Державному земельному кадастрі.
Рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19. ст. 144 Конституції України, ст. 25. ч. 14 ст. 46. ч. 1. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Стаття 4 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» серед основних принципів здійснення місцевого самоврядування передбачає, зокрема, принцип законності. Принцип законності відповідає статтям 1 і 8 Конституції України, які визначають Україну як правову державу та закріплюють державний принцип верховенства права. Крім того, ст. 19 Конституції України встановлює, що органи місцевого самоврядування діють на підставі діючого законодавства та у межах повноважень й шляхом, передбаченим Конституцією України та нормативно-правовими актами. Додержання принципу законності направлене на недопущення свавілля в органах державної влади та місцевого самоврядування та передбачає, перш за все, прийняття суб`єктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень. Відповідно до ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування». Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок встановлені статтями 12. 40. 78. 81. 116. 118.121,125. 152 Земельного кодексу України, статтями 26.33.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Згідно зі ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, у тому числі, розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Статтею 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 79 ЗК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ст. 125 ЗК України). Порушуючи вищевказані приписи чинного законодавства, відповідач за майже 16 років з невідомих причин так і не виконав покладені на нього законодавством України обов`язки щодо передачі виданого позивачу Державного акту серія ХР №081043 від 20.05.2004 на право власності на земельну ділянку під кадастровим номером :00:000:0495, та землевпорядної документації на неї, до державних органів із земельних ресурсів, для внесення відомостей та реєстрації земельної ділянки площею 1365 кв.м., яка розташована у АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та у Державному земельному кадастрі, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, які є складовими елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Предметом даного позову є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 1365 кв.м. під кадастровим номером :00:000:0495, для будівництва житлового будинку та господарських будівель на території АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно п. а) ч. З ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно ст.16 ЦК України: Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставіст. ст. 16, 319, 392 ЦК України, ст.41 Конституції України, керуючись ст.ст. 77-81, 89, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1365 кв.м. під кадастровим номером :00:000:0495, наданою на підставі рішення Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області XVI сесії XXIV скликання від 10.02.2004 для будівництва житлового будинку та господарських будівель на території АДРЕСА_1 , та оформленою на ім`я ОСОБА_1 Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ХР №081043 від 20.05.2004, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі під № 143.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, 62341, Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Ювілейна, 5, ;

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, вул. Космічна,21, 3-під`їзд, поверхи 8,9.

Повний текст рішення складено -

Суддя О. М. Жорняк