Провадження №2-з/760/459/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.,

за участю секретаря Каліш С. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2019 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви передано за підсудністю до Солом`янського районого суду м. Києва.

У поданій заяві, ОСОБА_1 просив витребувати у ТОВ «ВКФ «Фарби України» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31108022, місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 6):

- копію договору купівлі-продажу майнових прав, на підставі якого ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 придбали майнові права на об`єкт інвестування: квартиру в об`єкті будівництва: багатоповерховому житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів на АДРЕСА_1 » (ЖК «Шевченківський квартал»);

- копії документів, що підтверджують оплату ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 майнових прав на об`єкт інвестування: квартиру в об`єкті будівництва: багатоповерховому житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів на АДРЕСА_1 ».

В обгрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 зазначає, що він є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та спадкоємцем майна, що залишилося після його смерті. За життя ОСОБА_3 спільно зі своєю дружиною - ОСОБА_2 придбали майнові права на квартиру в ЖК «Шевченківський квартал» (вул. Новоукраїнська, 24а ( АДРЕСА_1 )), які також входять до складу спадщини відповідно до частки, яка належала померлому у спільному майні подружжя. Однак, оформити свої спадкові права в цій частині він не має можливості, оскільки інший спадкоємець - ОСОБА_2 не надає до нотаріальної контори документи, пов`язані з придбанням майнових прав на житло.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 має намір подавати позов до суду про визнання за ним права на частину спадкового майна, яке залишилося після смерті його батька, а саме на ј частину майнових прав на квартиру в об`єкті будівництва: багатоповерховому житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів на АДРЕСА_1 » (ЖК «Шевченківський квартал»).

Заявник вказує на те, що зазначені докази він не може отримати самостійно, оскільки не є стороною договору, укладеного із забудовником (ЖК «Шевченківький квартал») та, що існує ризик відчуження вказаних майнових прав на користь іншої особи після звернення з позовом до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26.11.2020 року зазначена справа передана в провадження судді Солом`янського районого суду м. Києва. Кушнір С.І.

Суд, вивчивши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяи про забезпечення доказів у справі, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст.ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Так, відповідно до Великого тлумачного словнику української мови «забезпечувати» - це створювати надійні умови для здійснення чого-небудь, захищати, охороняти кого-, що-небудь від небезпеки. «Витребувати» - одержувати щось на вимогу, запропонувати комусь з`явитися, викликати листом.

Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст.ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

При цьому, суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Разом із цим, суд, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, приходить до висновку, що заявник не обґрунтував у своїй заяві, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час судового провадження за позовом.

Так, заявником не наведено жодних доказів, що даний засіб доказування може бути втраченим або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Також не наведено підстав для забезпечення цих доказів відповідно до наведених вище положень ЦПК України.

Крім того, заявником до заяви не додано відомостей про те, що він звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений строк. В матеріалах справи міститься лише Витяг про реєстрацію в Спадковому реєсті, з якого не вбачається можливим встановити на підставі якого звернення відкрито спадкову справу і хто саме звертався до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Також, ст. 116 ЦПК України не позбавляє права в майбутньому під час розгляду справи забезпечити вказані в заяві докази під час подання позовної заяви до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України, оскільки заявником не наведено достатніх підстав щодо необхідності забезпечення доказів, а також те, що вказані докази можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення доказів не обґрунтована та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 84, 116, 117, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.