Провадження № 2-о/234/955/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Каліберда А.О.,

за участю представника заінтересованої особи - Шестопалової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа- Краматорський міський відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України « 13 листопада 1991 року,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23 жовтня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа- Краматорський міський відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року.

Свою заяву заявник обґрунтував тим, що він, ОСОБА_1 народився у м. Кафан, Кафанського району Армянской PCP ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його народження, у травні 1989 року, він зі своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 переїхав в Україну, в м. Краматорськ Донецькій області.

З 1989 року до 2001 року він разом з батьками проживав у гуртожитку ДП «Донбасдомнаремонт», де працювала його матір, а потім переїхали в житловій будинок АДРЕСА_1 . 10 липня 2002 року його проживання у вказаному будинку було зареєстроване.

З 1990 року по 1996 рік він відвідував дитячий садочок «Лісова казка». З 1996 року по 2003 рік навчався в ЗОШ № 6 м. Краматорськ, а потім з 2003 року продовжив навчання в Краматорській ЗОШ 1-2 ступеню №21, яку закінчив у 2004 році та отримав свідоцтво про базову середню освіту. З 2004 року по 2007 рік навчався в Краматорському вищому професійному училищі, де отримав диплом про його закінчення. В 2005 році він не зміг отримати паспорт громадянина України, оскільки паспорт його матері, ОСОБА_3 , був пошкодженим і вона його поновила тільки в 2007 році.

З метою отримання паспорта громадянина України у 2008 році він звернувся до Краматорського міського суду із заявою про встановлення факту мешкання на території України. 12.11.2008 року рішенням Краматорського міського суду по справі № 2о-492-2008 року заявлені ним вимоги було задоволено та в судовому порядку було встановлено факт його проживання на території України в м. Краматорську Донецької області, в період з травня 1989 року по 12.11.2008 року.

З даним рішення суду він звернувся до Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, де йому роз`яснили, що для встановлення належності до громадянства України та подальшого отримання паспорту громадянина України, він в судовому порядку повинен додатково встановити факт постійного проживання на території України в неповнолітньому віці разом з його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року.

Тому просить встановити факт його постійного проживання на території України в неповнолітньому віці разом з батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року.

03.11.2020 заява прийнята судом до провадження. Судове засідання призначене на 08.12.2020 на 13 год. 00 хв.

10.12.2020 та 15.12.2020 через канцелярію суду представником заінтересованої особи надані письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що ГУ ДМС в Донецькій області вважає, що надані ОСОБА_1 письмові докази певною мірою можуть підтверджувати факт його постійного проживання на території України у неповнолітньому віці разом з батьками, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Просили винести рішення на розсуд суду.

Заявник в судове засідання не з`явився. Надав суду письмову заяву, згідно якої просив суд розглянути справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав повністю.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти доводів заяви не заперечувала. Просила винести рішення на розсуд суду.

Розглянувши заяву та додані матеріали, суд,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кафан Кафанського району Армянської РСР, де в графі батьки зазначено: батько ОСОБА_2 , національність вірмен, мати ОСОБА_3 , росіянка, що вбачається з копії свідоцтва про народження ( з перекладом) серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії паспорта НОМЕР_2 , виданого 13.08.2002 року Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України.

Відповідно до копії паспорта НОМЕР_3 , виданого 15.08.2007 року 1 МВМ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою України.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_4 , виданої на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видно, що вона з 25.10.1990 року по 13.08.2001 року працювала у дитячому садку № 8 Краматорського металургійного заводу ім. Куйбишева.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12.11.2008 року (справа № 2о-492-2008) встановлений факт проживання на території України в м. Краматорськ Донецької області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кафан Кафанського району Вірменії, в період з травня 1989 року по теперішній час.

З довідок про реєстрацію місця проживання № 3920 від 20.11.2019 року та № 3666 від 28.10.2019 року, виданих виконавчим комітетом Ясногірської селищної ради Донецької області, та копії домової книги, проживаючих у буд. АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Кафан Вірменії, з 10.07.2002 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до картки щеплень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходиться в його медичній книжці, вбачається, що перше щеплення йому було зроблено 16.03.1989 року, наступні 1990 року, 1991 року, 1992 року, та останні 2007 року.

Також, позивачем до заяви додана фототаблиця з його фотокартками з дитячого садка, де зазначена дата 1991 рік.

З довідки № 970 від 12.11.2019 року, виданої Краматорським професійним училищем, видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно навчався у Крамарському вищому професійному училищі (№14) Донецької області з 01.09.2004 року (наказ про зарахування № 8 №З-УДЗ» від 01.09.2004 року) по 30.06.2007 року (наказ про відрахування у зв`язку з випуском № 42 «В-УДЗ) від 02.07.2007 року) за професією «Електромонтер з ремонту і обслуговування електроустаткування». Рішенням Державної кваліфікаційної комісії ОСОБА_1 присвоєна кваліфікація електромонтера з ремонту і обслуговування 3-го розряду і видано диплом НК № 32352629 від 30.06.2007 року.

Довідка видана на підставі записів № 513 в поіменній книзі № 1 початій 01.09.2003 року.

Згідно довідки від 27.02.2015 року, виданої Краматорським МВ ГУДМС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звертався до Краматорського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області із заявою про встановлення особи громадянина України. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності д громадянства будь якої держави.

Згідно довідки Е3 00023906 від 02.03.2020 року, виданої Посольством Республіки Вірменія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості щодо громадянства відсутні, паспортом громадянина Республіки Вірменія не документований.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991.

Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі Порядок), із змінами, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами підтверджено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року по теперішній час, тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про громадянство», ст.ст. ст.ст. 3, 5, 12, 13, 18, 258, 260, 265, 268, 273, 315 ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа- Краматорський міський відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кафан, Кафанського району Вірменія, у неповнолітньому віці разом з батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко