Справа № 191/2221/20
Провадження № 2/191/704/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря - Омельченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради звернувся до відповідача ОСОБА_1 з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначають, що на обліку служби у справах дітей Синельниківської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування, перебуває малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовилась забирати доньку з пологового відділення комунального некомерційного підприємства «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради», про що було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 10.04.2020 року.

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , навчається у Синельниківському професійному ліцеї. З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вона не має бажання та можливості забирати дитину з лікарні та не проти, щоб її позбавили батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до матеріалів, наданих Синельниківським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді встановлено, що ОСОБА_1 з 12.03.2020 року знаходилась під соціальним супроводом центру, як особа, що опинилась у складних життєвих обставинах. Після народження дитини фахівцями центру з відповідачем проводилась відповідна робота, але своїх намірів щодо новонародженої доньки вона не змінила. У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердила, що відмовляється від дитини, а також не потребує соціальних послуг та підтримки фахівців центру.

Відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_2 зроблені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Просять позбавити ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнути з відповідача аліменти аліменти на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10.04.2020 року, Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за актовим записом № 73.

Згідно заяви від 08.04.2020 року ОСОБА_1 відмовилася забирати доньку з пологового відділення комунального некомерційного підприємства «Синельниківська центральна міська лікарня» Синельниківської міської ради», про що було складено акт закладом охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 10.04.2020.

Відповідач проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , навчається у Синельниківському професійному ліцеї.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вона не має бажання та можливості забирати дитину з лікарні та не проти, щоб її позбавили батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до матеріалів наданих Синельниківським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді встановлено, що ОСОБА_1 з 12.03.2020 знаходилась під соціальним супроводом центру, як особа, що опинилась у складних життєвих обставинах (форми обліку соціальної роботи з ОСОБА_1 додаються).

Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 24.06.2020 року малолітній ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та закріплено право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради, наданого при рішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , було визнано доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до її малолітнього дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_2 зроблені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Близьких родичів, які б могли встановити опіку над малолітньою ОСОБА_2 , немає.

В статті 164 Сімейного кодексу України вказано, якщо батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, позбавляються батьківських прав відносно дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України .

Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої дитини, що підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Стосовно розміру аліментів, суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 900 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити .

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , аліменти, на користь осіб, чи установ, де буде утримуватися дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , у розмірі 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп., починаючи з 29 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави ((отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: Ю. В. Гречко