ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Макарова М.О., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2020 року ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказували, що 13 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором.

Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму заборгованості за кредитним договором № від 13 грудня 2016 року в розмірі 26 011,89 грн.., з яких: 9 496,4 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 11 765,75 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами; 4 748,2 грн. - сума заборгованості за пенею та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року позов ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 13 грудня 2016 року № у розмірі 26 011,89 грн. (9 496,40 грн. основна заборгованість; 1,54 грн. проценти; 11 765,75 грн. щомісячні проценти (плата за управління кредитом); 4 748,20 грн. пеня), компенсацію судових витрат у розмірі 2 102,00 грн., разом 28 113,89 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 не укладала з ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заяву від 13 грудня 2016 року на отримання кредиту, не підписувала документи; 10 жовтня 2016 року у неї викрадено паспорт громадянина України, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 27 грудня 1996 року, у зв`язку з чим 14 жовтня 2016 року відповідач зверталася до чергової частини Чечелівського ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області; під час звернень до різних банківських установ з`ясовано, що вона не є особою, яка отримувала кредит.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами спраи, що 13 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено кредитний договір №, за умовами якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало відповідачці кредит у розмірі 9 496,40 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (0,01% на рік) строком до 27 грудня 2017 року.

Відповідач не виконує свої зобов`язання з повернення позичених коштів та процентів за ними і у неї перед позивачем, станом на 30 липня 2018 року, утворилася заборгованість у розмірі 26 011,89 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку, а саме:- 9 496,40 грн. основна заборгованість; - 1,54 грн. проценти; - 11 765,75 грн. щомісячні проценти (плата за управління кредитом); - 4 748,20 грн. пеня.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує свої обов`язки з повернення позичених коштів та процентів за ними, таке невиконання є порушенням її зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.

Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не укладала з ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заяву від 13 грудня 2016 року на отримання кредиту, не підписувала документи; 10 жовтня 2016 року у неї викрадено паспорт громадянина України, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 27 грудня 1996 року, у зв`язку з чим 14 жовтня 2016 року відповідач зверталася до чергової частини Чечелівського ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не укладала і не підписувала кредитний договір від 13 грудня 2016 року відповідачем суду не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянт посилалася на те, що 10 жовтня 2016 року у неї викрадено паспорт громадянина України, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 27 грудня 1996 року, втім згідно висновку про результати перевірки інформації від 15 жовтня 2016 року (а.с.77), що надійшла до чергової частини, опитана ОСОБА_1 пояснила, що 10 жовтня 2016 року вона знаходилась у себе вдома, в цей час виявила відсутність документів: паспорта громадянина України та пенсійного посвідчення на її ім`я, в своєму поясненні ОСОБА_1 вказувала на те, що факт крадіжки документів виключає.

Таким чином, та обставина, що раніше відповідач втратила паспорт, який був наданий при укладенні кредитного договору, не свідчить про те, що вказаний договір укладений не відповідачем, а іншою особою.

Саме по собі підтвердження відповідачем факту втрати паспорта і виявлення такого факту не може бути безспірним підтвердженням неукладення договору саме відповідачем, тому нею не доведено неправомірності цього правочину, а згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Кредитний договір від 13 грудня 2016 року не визнаний судом недійсним.

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Макаров М.О.

Пищида М.М.