Номер провадження 2/754/5286/20
Справа №754/6960/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.06.2020 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 17.09.2020 призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач мотивує позовні вимоги, тим що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували з 27 жовтня 2006 року в шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського управління юстиції у м. Києві. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08.09.2011 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29.10.2013 стягнуто з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте відповідач не сплачує аліменти на дитину та має заборгованість. Матеріальне становище позивача недостатнє для належного утримання дитини, особливо його здоров`я. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути разово з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в розмірі 34644,00грн.

До суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого зазначено, що позовна заява є необґрунтованою та безпідставною, тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі. ОСОБА_2 також зазначив, що позивач придбала дорогий слуховий апарат, є аналоги які коштують дешевше. Також, позивач, могла при бажанні зібрати необхідні довідки та документи та звернутися до благодійних фондів для покупки слухового апарату.

Позивач ОСОБА_1 в судових засіданнях підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 17.12.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, до суду надійшов відзив від ОСОБА_2 відповідно до якого зазначено, що просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивачки, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували з 27 жовтня 2006 року в шлюбі, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №3087.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1382.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08.09.2011 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

15 травня 2015 року відповідач змінив прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 , видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 35.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29.10.2013 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом установлено, що ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах, що підтверджується розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виданим Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) Комунарським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя, на підставі виконавчого листа №2-5552/13 від 31.10.2013.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2016, позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 по відношенні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.12.2015 стягнуто ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 в розмірі 11814,83грн.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути з відповідача витрати пов`язані здоров`ям дитини.

ОСОБА_3 перебуває на обліку Міському медичному центрі проблем слуху та мовлення «СУВАГ», встановлено діагноз: двобічне зниження слухової функції сенсоневрального характеру двобічна тугоухість І-ІІ ступеню, що підтверджується Довідкою № 53 від 13.05.2019 виданою Центром «СУВАГ» та Консультативним висновком спеціаліста № 300 від 15.05.2020, виданою КНП «КДЦ» філією №4 Деснянського району м. Києва.

Судом установлено, що ОСОБА_1 придбала для сина слуховий апарат «OPN S 3 mini Rite» за рекомендацією лікаря, що підтверджується довідкою № 224 від 05 червня 2020 року, виданою медичним центром ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА» .

В підтвердження зазначених вимог позивачка надала до суду: рахунок на оплату №2903 від 29.04.2020 року слуховий апарат «OPN S 3 mini Rite» в розмір 69018,00грн; видаткову накладну №2726 від 29.04.2020, дублікат квитанції від 30.04.2020 в розмірі 9018,00грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 30.04.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 02.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 04.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 05.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 06.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА»,квитанція від 07.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА» , квитанцію від 08.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 12.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 13.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 14.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 15.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА», квитанцію від 16.05.2020 в розмірі 4500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА»,квитанцію від 18.05.2020 в розмірі 1500грн за послуги ТОВ «Центр слухової реабілітації «АВРОРА»,

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд критично ставиться до посилань відповідача про те, що він не погоджується з розміром суми визначеною позивачкою на слуховий апарат, що позивачка мала б звернутися до благодійних організацій за допомогою, оскільки участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері), а у відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зокрема відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо самостійного забезпечення сина слуховим апаратом задля максимально повноцінного життя дитини.

Також не знайшло свого підтвердження в ході судового засідання посилання відповідача на не спроможність оплати 50% вартості слухового апарату, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та сімейного законодавства України, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу відмови у позовних вимогах, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України.

Судом беззаперечно встановлено, що дитина потребує слухопротезування, позивачем придбано слуховий апарат "OPN S 3 mini Rite" із відповідними супроводжуючими системами та елементами живлення, вартістю на загальну суму 69288,00грн, який відповідає всім необхідним задля забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, керуючись ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини підлягають задоволенню, а саме разово в сумі 34644,00грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80грн.

Керуючись Конвенцією про права дитини, статтями 180, 182, 184, 185 СК України, статтями 12, 3, 81, 141, 76-79, 263-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити.

Стягнути разово з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в розмірі 34 644,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2020, у відповідності до частини 5 статті 268 ЦПК України.

Суддя В.В. Бабко