Справа № 405/2653/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2020 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за отриману послугу з централізованого теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Теплоенергетик» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за отриману послугу з централізованого теплопостачання в сумі 48 786,53 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач ОСОБА_1 мешкає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Шляхом подачі теплової енергії за вищевказаною адресою, сторони вступили у фактичні договірні правовідносини, за якими позивач в опалювальні сезони надавав теплову енергію в будинок АДРЕСА_1 , в свою чергу, відповідач належним чином зобов`язання по оплаті послуг з централізованого теплопостачання не виконував, внаслідок чого, заборгованість за період з грудня 2016 року по березень 2020 року складає 41 176,38 грн. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку, 3% річних становить 2 012,13 грн., індекс інфляції становить 4 090,97 грн., а також, відповідно до ст. 549 ЦК України розмір пені становить 1 507,05 грн., а всього 48 786,53 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцю проживання відповідача.

10.09.2020 року за вх. № 5889 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позові, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу ОСОБА_1 повернута з відміткою «адресат відсутній», тому він вважається повідомленим відповідно до норм п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2 МРМК» № 12402 від 12.12.2019 року (а.с. 9).

КП «Теплоенергетик» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно.

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг (ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Пунктом 1 частини 3статті 24 Закону України «Про теплопостачання», встановлений обовязок споживача теплової енергії, - своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Аналогічний обов`язок міститься в п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Інформація щодо відключення споживача від системи центрального опалення, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи відсутня.

При цьому, згідно зазначених норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року.

Судом також встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг, однак відповідач належним чином та в повному обсязі зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання за період з грудня 2016 року по березень 2020 року в розмірі 41 176,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості абонента ОСОБА_1 наданим позивачем, який приймається судом до уваги, при цьому, відповідачем зазначений розрахунок заборгованості не оспорений (а.с. 6).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13.

А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 012,13 грн., індекс інфляції у розмірі 4 090,97 грн., які розраховані позивачем, виходячи з наявного розміру заборгованості в сумі 41 176,38 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 507,05 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов`язань, посилаючись на норми ст. 549 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Враховуючи несвоєчасність здійснення платежів за отримані послуги з централізованого теплопостачання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 1 507,05 грн., яка розрахована позивачем за період з грудня 2016 року по березень 2020 року.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги, що позивач просить стягнути заборгованість починаючи з грудня 2016 року, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, тому за відсутності такої заяви у матеріалах даної цивільної справи позовна давність не застосовується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримані послуги з централізованого теплопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» (25491, м. Кропивницький, вул. Ливарна, 1, ) заборгованість за отримані послуги з централізованого теплопостачання за період з грудня 2016 року по березень 2020 року в розмірі 41 176 грн. 38 коп., на рахунок НОМЕР_1 у Філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», 3% річних у розмірі 2 012,13 грн., індекс інфляції у розмірі 4 090,97 грн., пеню у розмірі 1 507,05 грн., на рахунок НОМЕР_2 АБ «Південний», а всього 48 786 грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» на рахунок НОМЕР_2 АБ «Південний» судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В порядку статті 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний