Справа № 459/3399/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/2399/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Львіввугілля» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 17 березня 2020 року в складі судді Грабовського В.В. у справі за заявою представника Державного підприємства «Львіввугілля» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Львіввугілля про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків внаслідок трудового каліцтва,-

встановила:

У лютому 2020 року представник ДП «Львіввугілля» звернувся до суду із заявою, у якій просив замінити боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення по справі № 459/3399/13-ц з ДП «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Зарічна» на правонаступника Державне підприємство «Шахта «Зарічна».

В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Червоноградського міського суду від 28.10.2013, справа № 459/3399/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля» ВП «Шахта «Зарічна» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків у розмірі 3 000 грн., на виконання якого відкрито виконавче провадження з примусового виконання ВП № 55437958.

Наказом МЕВП України від 21.08.2015 № 552 "Про створення ДП "Шахта "Зарічна" шляхом виділу" створено Державне підприємство "Шахта "Зарічна" (ДП "Шахта "Зарічна") шляхом виділення із складу ДП "Львіввугілля" відокремленого підрозділу "Шахта "Зарічна". Пунктом 7 цього наказу передбачено, що ДП "Шахта" Зарічна" є правонаступником майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Львіввугілля", пов`язаних з діяльністю його відокремленого підрозділу "Шахта "Зарічна" згідно з розподільчим балансом, а також у частині забезпечення соціальних гарантій, передбачених Гірничим законом України та Галузевою угодою.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ДП "Шахта "Зарічна" є юридичною особою з місцем знаходження: АДРЕСА_1 та є правонаступником юридичної особи ДП «Львіввугілля». Дата державної реєстрації - 17.06.2016.

На підставі наказу МЕВП України від 21.08.2015 № 552 "Про створення ДП "Шахта "Зарічна" шляхом виділу" підписаний і затверджений передавальний акт балансових рахунків активів та пасивів станом на 31.03.2019.

Оскільки ДП "Шахта "Зарічна" несе відповідальність за свої зобов`язання самостійно, тому необхідно здійснити заміну боржника у виконавчому провадженні належною стороною. Просив заяву задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 17 березня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило ДП «Львіввугілля», з ухвалою не погоджується, оскільки така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що Наказом МЕВП України від 21.08.2015 № 552 "Про створення ДП "Шахта "Зарічна" шляхом виділу" створено Державне підприємство "Шахта "Зарічна" (ДП "Шахта "Зарічна") шляхом виділення із складу ДП "Львіввугілля" відокремленого підрозділу "Шахта "Зарічна". Пунктом 7 цього наказу передбачено, що ДП "Шахта" Зарічна" є правонаступником майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Львіввугілля", пов`язаних з діяльністю його відокремленого підрозділу "Шахта "Зарічна" згідно з розподільчим балансом, а також у частині забезпечення соціальних гарантій, передбачених Гірничим законом України та Галузевою угодою.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ДП «Шахта «Зарічна» є юридичною особою з місцезнаходженням АДРЕСА_1 та є правонаступником юридичної особи ДП «Львіввугілля». Дата державної реєстрації 17.06.2016.

На підставі МЕВП України від 21.08.2015 № 552 "Про створення ДП "Шахта "Зарічна" шляхом виділу" підписаний і затверджений передавальний акт балансових рахунків активів та пасивів станом на 31.03.2019.

Вважає, що застосування судом першої інстанції положень ст. 509 та ст. 520 ЦК України є неправомірним та безпідставним, оскільки на стадії виконання судового рішення немає ніяких правовідношень і сторони не вчиняють ніяких дій, а стягнення з боржника здійснюється в примусовому порядку.

При цьому, до уваги необхідно брати те, що згідно рішення суду відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення і у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

На думку апелянта, заміна сторони виконавчого провадження не тягне за собою ніяких дій, які обмежують чи порушують права стягувача, а факт правонаступництва сторін виконавчого провадження підтверджено належними доказами.

Зважаючи на те, що ДП «Шахта «Зарічна» несе відповідальність за свої зобов`язання самостійно, необхідно здійснити заміну боржника у виконавчому провадженні належною стороною правонаступником ДП «Шахта «Зарічна».

Просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 17 березня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ДП «Львіввугілля» задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

21.10.2020 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання в. о. директора ДП «Шахта «Зарічна», у якому шахта не заперечує про заміну сторони у виконавчому провадженні, до якого долучено копію уточнюючої довідки до додатку № 11 розподільчого балансу щодо виконавчих проваджень, згідно із якою сума заборгованості в розмірі 3000 грн. (стягував ОСОБА_1 ) передана ДП «Шахта «Зарічна» згідно із розподільчим балансом від 31.03.2019.

В судове засідання учасники справи не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає наведеним положенням закону.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом, при цьому стягувач не надав згоду на заміну боржника з ДП «Львіввугілля» на ДП "Шахта" Зарічна", тому відсутні підстави для задоволення заяви.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду від 28 жовтня 2013 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків внаслідок професійного захворювання та стягнуто 3000 грн.

Рішення не оскаржувалося та 20.11.2013 набрало законної сили.

26.12.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 55437958 з виконання виконавчого листа № 459/3399/13 виданого 05.12.2017 (а.с. 60).

Стягувачем за виконавчим листом є ОСОБА_1 , а боржником ДП «Львіввугілля».

В свою чергу, Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.08.2015 №552 "Про створення ДП "Шахта "Зарічна" шляхом виділу" створено Державне підприємство "Шахта "Зарічна" (ДП "Шахта "Зарічна") шляхом виділення із складу ДП "Львіввугілля" відокремленого підрозділу "Шахта "Зарічна" (а.с. 77).

Пунктом 7 цього наказу передбачено, що ДП "Шахта" Зарічна" є правонаступником майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Львіввугілля", пов`язаних з діяльністю його відокремленого підрозділу "Шахта "Зарічна" згідно з розподільчим балансом, а також у частині забезпечення соціальних гарантій, передбачених Гірничим законом України та Галузевою угодою.

Згідно із копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про реєстрацію ДП "Шахта "Зарічна" (ідентифікаційний код 40578553) внесено 17.06.2016, місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 (а.с. 79).

04.04.2016 затверджено статут ДП «Шахта «Зарічна» (а.с. 54).

03.06.2019 року затверджено передавальний акт балансових рахунків активів та пасивів станом на 31.03.2019 (а.с. 56).

Відповідно до додатку 11 до розподільчого балансу на 31.03.2019 року, передано виконавчі провадження на 171 050, 00 грн., як видно з уточнюючої довідки до нього, зокрема, щодо стягувача ОСОБА_1 (а.с. 94)

З врахуванням зазначеного, ДП «Львіввугілля» звернулося до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні та зазначав, що ДП "Шахта "Зарічна" є юридичною особою та правонаступником юридичної особи ДП «Львіввугілля», несе відповідальність за свої зобов`язання самостійно, тому необхідно здійснити заміну боржника у виконавчому провадженні належною стороною.

Згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою, ДП «Львіввугілля» зазначало, що новим боржником по відношенню до ОСОБА_1 є його правонаступник ДП «Шахта «Зарічна».

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

В свою чергу, згідно зі ст. 520 Цивільного кодексу України, на яку покликався суд першої інстанції, як на підставу відмови у задоволенні заяви, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів виходить з того, що на відміну від передбаченого ст. 512 ЦК переліку підстав заміни кредитора у зобов`язанні, переліку підстав заміни боржника ЦК не містить.

Разом з тим, можна зробити висновок, що заміна боржника є можливою в двох випадках: в разі загального правонаступництва (спадкування, реорганізації юридичної особи); в разі окремого (сингулярного) правонаступництва - на підставі договору.

При цьому, в разі загального правонаступництва обов`язки переходять до нового боржника автоматично, незалежно від волі кредитора.

Частинами 1, 5 ст. 104 ЦК України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Таким чином, на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття боржника у зв`язку з припиненням юридичної особи, зокрема, шляхом реорганізації.

Як зазначалося вище, Наказом МЕВП України № 553 від 21.08.2015 затверджено план заходів з реорганізації ДП «Львіввугілля» шляхом виділу ДП «Шахта «Зарічна», яке згідно цього ж наказу є правонаступником прав та обов`язків ДП «Львіввугілля» і має пройти державну реєстрацію юридичної особи.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата проведеної державної реєстрації ДП «Шахта «Зарічна» 17.06.2016.

Крім цього, у реєстрі зазначено, що ДП «Шахта «Зарічна» є правонаступником ДП «Львіввугілля».

Таким чином, ДП «Львіввугілля» не припинено, водночас відбулась передача зобов`язань, з приводу яких було ухвалено рішення та видано виконавчий лист, іншій новоствореній юридичній особі ДП «Шахта «Зарічна», відтак саме вказана юридична особа має бути залучена як правонаступник у виконавчому провадженні.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року, справа № 359/9022/17-ц (провадження № 61-1784св20).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку про помилковість ухвали суду першої інстанції щодо відсутності підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні з ДП «Львіввугілля» на ДП «Шахта «Зарічна», що свідчить про підставність доводів апеляційної скарги та має наслідком скасування оскаржуваної ухвали з одночасним задоволенням відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» - задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 17 березня 2020 року скасувати.

Заяву Державного підприємства «Львіввугілля» задовольнити.

Замінити боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення по справі № 459/3399/13-ц з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Зарічна» на правонаступника - Державне підприємство «Шахта «Зарічна»

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 15 грудня 2020 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк