Справа № 953/4430/20
УХВАЛА

(про закриття провадження)

"21" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуба Г.А.

за участю секретаря - Черниш О.М.,

представників- Ортинської М.Ю., Тищенко А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відео-конференції цивільну справу за зустрічною позовною заявою приватного підприємства «Центр Промінь» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Світлицького, буд. 13) до товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Моноліт» (місцезнаходження: м. Дніпро, житловий масив Комунар, буд. 1 СТР, кв. 159), треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (останнє відоме місце роботи: ТОВ «Видавництво «Моноліт»: м. Дніпро, житловий масив Комунар, буд. 1 СТР, кв. 159) про визнання творів такими, що не є об`єктами авторського права,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво моноліт», ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного підприємства «Центр Промінь», ОСОБА_6 про захист авторських прав (справа №953/20458/19, н/п 2/953/1436/20).

Ухвалою судді від 13.02.2020 року вказану справу прийнято до розгляду, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

17.03.2020 року на адресу суду надійшла вказана зустрічна позовна заява ПП «Центр Промінь» до ТОВ «Видавництва «МОНОЛІТ», треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання творів такими, що не є об`єктами авторського права.

Ухвалою судді від 31.03.2020 року прийнято до розгляду вказану зустрічну позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача, який є одночасно представником третіх осіб адвокат Тищенко А.В. скористався своїм правом на подання відзиву по справі.

В підготовчому судовому засіданні обговорено питання щодо можливості об`єднання вимог зустрічної позовної заяви з первісним позовом.

Представник ПП «Промінь» - адвокат Ортинська М.Ю. в підготовчому судовому засіданні просили об`єднати в одне провадження вимоги зустрічного позову разом з первісними.

Представник відповідача, який є одночасно представником третіх осіб адвокат Тищенко А.В. в підготовчому судовому засіданні просив закрити провадження за зустрічною позовною заявою у зв`язку з її не підсудністю даному суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст.. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до ч.6 ст. 30 ЦПК України, зустрічний позов незалежно від його підсудності пред`являється в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що згідно зі ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду , але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин за зустрічним позовом є спір між двома юридичними особами: ПП «Промінь» та ТОВ «Видавництво «Моноліт» щодо об`єктів авторського права. Жодних вимог до фізичних осіб заявлено не було.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини перша та друга статті 4 ГПК).

Враховуючи, що спір за зустрічним позовом виник в даному випадку між юридичними особами стосовно об`єктів авторського права, то дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження по дійсній справі за зустрічною позовною заявою підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України з роз`ясненням права позивача за зустрічним позовом на звернення з вказаним позовом до відповідного господарського суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд таких справ.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 13, 200, 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за зустрічним позовом приватного підприємства «Центр Промінь» до товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Моноліт», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання творів такими, що не є об`єктами авторського права - закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя Г.А. ЗУБ