241/1603/20
2/241/381/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якої діє адвокат Павленко Микола Вікторович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області, 01.04.2006, актовий запис № 02.

Заява мотивована тим, що з відповідачем вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі подружнього життя між ними постійно виникали та виникають непорозуміння та конфлікти через різні погляди на сім`ю та взаємоповагу в стосунках. Із-за несумісності характерів сім`я фактично не склалася, практично припинила своє існування, існує лише формально. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. З 2013 року і по теперішній час вона з відповідачем проживає окремо. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Донька проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні. На теперішній час у провадженні Вовчанського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. На розірванні шлюбу вона наполягає і на примирення не згодна. Отже збереження шлюбу неможливе. Тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 2102 гривні.

Ухвалою суду від 02.10.2020 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві представником позивача зазначено про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному сайті Судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстрованого виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області 01.04.2006, актовий запис № 02, вбачається, що 01.04.2006 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.04.2006, виданого виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 03 від 25.04.2006, де батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно довідки від 28.08.2020 № 236 виданої виконавчим комітетом Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_1 зареєстрована проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюбні стосунки фактично припинили.

Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст.137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано суду договір від 01.09.2020 про надання професійної правничої допомоги, узгоджений розмір гонорару за вищевказаним договором, а також докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а саме, розрахунок витрат на правову допомогу з описом виконаних робіт, витрачений час на виконання робіт та їх вартість, квитанцію, відповідно до якої ОСОБА_1 сплачено 2102 грн.

Таким чином, стороною позивача належним чином доведені витрати на правничу допомогу, доказів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги відповідачем, суду надано не було, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу як такі, що підтверджені відповідними доказами.

Отже, враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2102 грн.

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840,80 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, також покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені і в інтересах якої діє адвокат Павленко Микола Вікторович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 01.04.2006 виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 02 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні та витрати з оплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Молонова