Справа № 606/3004/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лошнівської сільської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про встановленя факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Лошнівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просить встановити факт про те, що він є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Заявлені вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що через розбіжності в документах та відсутність правовстановлюючих документів на спадкова майно він як спадкоємець не може оформити свої спадкові права після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ОСОБА_1 є спадоємцем усього майна після смерті ОСОБА_2 за законом. Прийняв спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та відсутні документи для підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 із ОСОБА_2 . Враховуючи наведене, для реалізації своїх спадкових прав, позивач змушений звертатися до суду щоб визнати право власності на спадщину.

Позивач та його представник в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити.

Представник відповідача Лошнівської сільської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився,просив розглядати справу за його відсутності, про що надав до канцелярії суду письмову заяву

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у тернопільській області від 05.12.2016 року, актовий запис №417.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 01.09.2019 року №09-04/10/584 ОСОБА_2 дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , на день смерті проживала та була зареєстрована одна.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 01.09.2019 року №09-04/10/585 ОСОБА_2 є власником домогосподарства в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 виданого повторно виконавчим комітетом Гайворонківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 19.05.2017 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі мати вказана ОСОБА_4 , в графі батько - ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі мати вказана ОСОБА_6 , в графі батько - ОСОБА_7 .

Згідно витягу №7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 29.05.1946 року зареєстрували шлюб.

Згідно витягу №8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ) 07.11.1964 року зареєстрували шлюб.

Згідно перекладу з латинської мови на українську, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 селянин син ОСОБА_11 та ОСОБА_12 уклав шлюб із ОСОБА_13 , дочкою ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Згідно перекладу з латинської мови на українську, ОСОБА_16 народжена ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_10 селянин син ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; мати ОСОБА_17 , дочка ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_18 серії НОМЕР_4 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в графі мати вказано ОСОБА_19 , в графі батько вказаний ОСОБА_20 .

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_21 у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом на належний їй житловий будинок.

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 06.08.2019 року за №1234/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та відсутність документів для підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 із ОСОБА_2 . Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 06.08.2019 року за №1234/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за №120 від 22.03.2017 за заявою сподкоємця ОСОБА_22 за заповітом на земельну ділянку та спадкоємця ОСОБА_23 за заповітом на земельну ділянку та спадкоємця ОСОБА_24 за заповітом на земельну ділянку та спадкоємця за законом ОСОБА_1 , інші спадкоємці не звертались.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства

При цьому, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту родиннийх відносин, а саме що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п"яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Враховуючи наведене, позивач є спадкоємцем п"ятої черги

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу вимог ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку успадкував належне їй будинковолодіння, однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1216 - 1218, 1265, 1269 ЦК України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Лошнівської сільської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про встановленя факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка