Єдиний унікальний номер 227/4485/20
Номер провадження 22-ц/804/3697/20
Єдиний унікальний номер 227/4485/20 Головуючий у 1 інстанції Кошля А.О.
Номер провадження 22-ц/804/3697/20 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.

за участю секретаря: Гуляєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті цивільну справу №227/4485/20 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2020 року,

встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Разом із позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, яке є предметом спору, оскільки відповідач ОСОБА_3 намагається здійснити відчуження зазначеного майна задля перешкоджання йому у реалізації його права власності.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно, зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ), а саме: автомобіль «Scoda Fabia», державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску. В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, в частині відмови у задоволенні заяви про накладення арешту на майно, зареєстроване на ОСОБА_3 , а саме: автомобіль ВАЗ 21114, державний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску; гараж загальною площею 29 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: Донецька область, м. Добропілля, гаражне містечко «Горняк», гараж № НОМЕР_4 ; гараж загальною площею 29,1 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_5 ; гараж загальною площею 32,4 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_6 ; гараж загальною площею 32,5 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_7 . Ухвалити в цій частині нове рішення, яким накласти арешт на зазначене майно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи вжиття заходів забезпечення позову, взяв до уваги лише факт наявності оголошення про продаж автомобілю «SCODA Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Проте вказані дії, свідчать про наміри відчуження іншого майно, що входить до складу спірного майна та є предметом позову, що у подальшому унеможливить виконання рішення суду, ефективний захист оспорюваного права позивача.

Позивач наполягає на вжитті заходів забезпечення позову, виключно щодо майна, яке є предметом позову, тобто вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 5 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7)передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10)іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.1-9 цієї частини.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідальність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Застосовані заходи забезпечення позову не повинні перевищувати обсягу пред`явлених позивачем позовних вимог, тобто мають бути співмірними.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль «Scoda Fabia» державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску; автомобіль ВАЗ 21114, державний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску; гараж загальною площею 29 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: Донецька область, м. Добропілля, гаражне містечко «Горняк», гараж № НОМЕР_4 ; гараж загальною площею 29,1 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_5 ; гараж загальною площею 32,4 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_6 ; гараж загальною площею 32,5 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_7 , яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 . (а.с. 10, 13-16)

З матеріалів справи вбачається, що згідно наявної інформації на сайті «Auto Ria» відповідач розмістила оголошення про продаж спільного автомобіля «Scoda Fabia» державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову не надав належної оцінки тому, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених законних прав інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Цей спір стосується, майнових прав на: автомобіль ВАЗ 21114, державний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску; гараж загальною площею 29 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: Донецька область, м. Добропілля, гаражне містечко «Горняк», гараж № НОМЕР_4 ; гараж загальною площею 29,1 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_5 ; гараж загальною площею 32,4 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_6 ; гараж загальною площею 32,5 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що зазначене майно зареєстроване на ОСОБА_3 та існує ризик його відчуження на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову.

Висновок суду першої інстанції, про недостатність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову повністю, не відповідає фактичним обставинам справи, судом не враховано наявність у відповідача, як одноособового власника майна, вільно розпорядитись спірним майном, у разі невжиття заходи забезпечення позову.

При цьому, немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно залишається в володінні та користуванні позивача, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд також має враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно із п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності з положеннями статті 150 ЦПК України апеляційний суд вбачає підстави для забезпечення позову для захисту матеріально-правових інтересів позивача, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до підпункту «в» пункту четвертого частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, скасувати.

Накласти арешт на майно, зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ), а саме:

- автомобіль ВАЗ 21114, державний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску;

- гараж № НОМЕР_4 загальною площею 29 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- гараж № НОМЕР_5 загальною площею 29,1 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- гараж № НОМЕР_6 загальною площею 32,4 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- гараж № НОМЕР_7 загальною площею 32,5 кв.м. (реєстраційний номер 115), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складений 23 грудня 2020 року.

Головуючий О.І. Корчиста